Справа № 465/6912/17
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

у складі: судді - Марків Ю.С.

при секретарі - Волкову Н.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Хрупа Павла Богдановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 листопада 2017 року року, інспектором 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Хрупою Павлом Богдановичем було винесено Постанову серія БР 424594 від 18.11.2017 року «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», в якій зазначено наступне порушення, яке, на думку інспектора, він вчинив, а саме: здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб унеможливлює рух інших транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП.

З вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає таку протиправною, прийнятою з порушенням його прав та чинного законодавства, є необгрунтованою та незаконною, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного просить скасувати постанову серії БР №424594 від 18.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ним не було здійснено жодних порушень, за які передбачена відповідальність вищевказаною ч.3 ст.122 КУпАП, а саме він не здійснював стоянку у місці, де транспортний засіб, що стоїть, унеможливлює рух інших транспортних засобів, а припаркував автомобіль за адресою м. Львів, вул. Ревуцького, 12 у спеціально відведеному згідно проекту будинку місці для стоянки автомобілів для жильців і відвідувачів даного багатоповерхового будинку. На даній парковці відсутні будь-які дорожні знаки чи розмітка про те, що на ній заборонено стоянку автомобілів.

Окрім цього, постанову інспектор йому вручив вже після того, як позивач від`їхав автомобілем з місця стоянки, при цьому не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, не надав жодних доказів того, що позивач стоянкою свого автомобіля створив перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху. На його вимогу надати будь-які детальніші пояснення з відео, фото доказами порушення, позивач нічого від інспектора не отримав для ознайомленн. Також, йому відмовились надавати жодні дані про особу, яка викликала працівників поліції і доказів того, що саме він стоянкою свого авто спричинив перешкоду руху даній особі, так як біля його машини не було жодних автомобілів, які рухались.

17.04.2018 року від УПП у Львівській області ДПП до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять залишити оскаржувану постанову без змін, а позовну заяву - без задоволення.

В обгрунтування своїх вимог на те, що наданий позивачем фото-запис здійсненої ним стоянки лише підтверджує вчинення ним правопорушення, адже на записі зафіксовано розташування транспортного засобу в місці, де такий унеможливлює заїзд іншого водія транспортного засобу у свій гараж. Доводи позивача про позбавлення можливості скористатись правами, передбаченими ст.268 КУпАП спростовуються поясненнями самого позивача, які свідчать про протилежне.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, шляхом неодноразових скерувань повісток на адресу, зазначену в позові особисто позивачем. До суду такі повернулись з відміткою "адресат відсутній" або "інші причини не вручення".

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» та низці інших рішень суд наголошує, що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 листопада 2017 року інспектор 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП у м. Львові ДПП лейтенант поліції Хрупа Павло Богданович виніс постанову серії БР №424594 про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме за здійснення стоянки у місці, де транспортний засіб, що стоїть - унеможливлює рух інших транспортних засобів.

Відповідно до фото-картки, наданої позивачем вбачається стоянка транспортного засобу в місці, де такий унеможливлює заїзд іншого водія транспортного засобу у свій гараж.

Відповідно до пояснення, отриманого інспектором УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Хрупою П.Б. від ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхавши до місця свого проживання помітив, що заїзд до його власного гаражного приміщення йому заблокував автомобіль Фіат, д.н.з. НОМЕР_2 , чим унеможливив та суттєво перешкодив заїзду до його гаражу.

Відповідно до пояснення, отриманого інспектором УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Хрупою П.Б. від ОСОБА_1 вбачається, що біля будинку у АДРЕСА_1 позивач припаркував свій автомобіль біля гаражу, вбудованого в будинок, приїхав до дочки та знаходився в квартирі НОМЕР_3. Як пояснює позивач, на вході в під`їзд є домофон, з якого його можна було викликати, однак цього не зробив. Виклик поліції сусід зробив о 13 год. 43 хв., а звільнив місце позивач о 15 год. 30 хв.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху.

Диспозиція ч.3 ст.122 КУпАП є банкетною, відсилає до положень Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.15.10.д Правил дорожнього руху стоянка заборонена у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідності до ч.2, 4 ст.258 КУпАП, та, керуючись Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Кодексом України про адміністративні правопорушення, не складають протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а виносять постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не бере до уваги рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, з тих підстав, що згідно п.2.3 мотивувальної частини вищевказаного рішення Конституційного Суду України перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII, який набув чинності 07.11.2015р. було внесено зміни до згаданого переліку, а саме змінено ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, як вбачається з змін внесених до КУпАП від 14.07.2015 року та які набрали чинність 07.11.2015 року, та які не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що відповідачем не надано до суду належного та допустимого доказу порушення позивачем ПДР, однак, суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 жодним чином не спростовує стоянку транспортного засобу за адресою,: м. Львів, вул.. Ревуцького, 12.

Згідно п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не складається, а згідно ч.4 ст. 258 КУпАП виноситься постанова про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення. Працівники поліції, як єдиний контролюючий орган щодо дотримання ПДР згідно Закону України «Про Національну поліцію» мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху.

Щодо посилання позивача на ст. 33 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 286 КАС України, За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, в силу вимог ст. 286 КАС України, позивач не пропустив строк на оскарження постанови.

Суд не бере до уваги покликання позивача на те, що у місці його стоянки жоднихдорожніх знаків, які б забороняли стоянку, не встановлено, оскільки зазначене в провину йому згідно постанови серії БР №424594 від 18.11.2017 року не ставиться.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.9,72,77, 241, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні ОСОБА_1 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Хрупа Павла Богдановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя Марків Ю.С.