Справа № 580/1121/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1121/20 Головуючий у 1-й інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.

при секретарі Кондрат Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 03.10.2019 у виконавчому провадженні № 59602675 про накладення штрафу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.08.2015 у справі №712/5136/15-ц зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 замінити товар неналежної якості планшетний комп`ютер ASSISTENT АР 106 серійний номер НОМЕР_1 на такий же товар належної якості та передати його покупцю ОСОБА_2 .

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.08.2015 у справі № 712/5136/15-ц набрало законної сили 11.04.2019.

У подальшому на виконання вказаного судового рішення 31.05.2019 Соснівським районним судом м. Черкаси у справі у справі № 712/5136/15-ц видано виконавчий лист щодо зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 замінити товар неналежної якості планшетний комп`ютер ASSISTENT АР 106 серійний номер НОМЕР_1 на такий же товар належної якості та передати його покупцю ОСОБА_2 .

Постановою Придніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19.07.2019 відкрито виконавче провадження № 59602675 з примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкси від 27.08.2015 у справі №712/5136/15-ц.

19.07.2019 державний виконавець звернувся із вимогою у ВП № 59602675 до боржника щодо виконання протягом 10 робочих днів виконати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.08.2015 у справі №712/5136/15-ц, а саме замінити товар неналежної якості планшетний комп`ютер ASSISTENT АР 106 серійний номер НОМЕР_1 на такий же товар належної якості та передати його покупцю ОСОБА_2 .

07.08.2019 державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 59602675 складено акт, згідно з яким при виконанні рішення суду з`ясовано, що товар зазначений в рішенні суду не існує, за домовленістю стягувача ОСОБА_2 та боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вирішено в присутності державного виконавця замінити товар на інший, який підходить стягувачу за тими ж самими властивостями та характеристиками.

03.10.2019 державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 59602675 складено акт, відповідно до якого державним виконавцем встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 планшетний комп`ютер ASSISTENT АР 106 серійний номер НОМЕР_1 не замінено на товар належної якості.

03.10.2019 державний виконавець виніс постанову у виконавчому провадженні № 59602675 про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця накладено на боржника - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф на користь держави у сумі 5 100, 00 грн.

Вважаючи вказану постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даними позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах та у спосіб визначений законодавством, а також з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такої постанови.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки виконавчий документ не виконано боржником з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для належного виконання повноважень з примусового виконання рішень виконавець наділений низкою прав та обов`язків.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 передбачає, серед іншого, обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Також, ч. 3 ст. 18 Закону № 1404 визначено права виконавця, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 63 Закону № 1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2019 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 59602675 складено акт, згідно з яким при виконанні рішення суду з`ясовано, що товар зазначений в рішенні суду не існує. При цьому, за домовленістю стягувача ОСОБА_2 та боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вирішено в присутності державного виконавця замінити товар на інший, який підходить стягувачу за тими ж самими властивостями та характеристиками.

Однак, доказів надання позивачем стягувачу ОСОБА_2 замість планшетного комп`ютеру ASSISTENT АР 106 серійний номер НОМЕР_1 належної якості аналогічного товару з тими ж самими властивостями та характеристиками, сторони суду першої інстанції не надали.

Також, колегія суддів зауважує, що позивач не надав докази поважності не надання стягувачу ОСОБА_2 замість планшетного комп`ютеру ASSISTENT АР 106 серійний номер НОМЕР_1 належної якості аналогічного товару з тими ж самими властивостями та характеристиками.

Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що судове рішення з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження № 59602675 не виконано боржником добровільно та до відкриття виконавчого провадження № 59602675, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 537/3986/16-а та від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 колегія суддів вважає помилковими та не беруться колегією суддів до уваги, оскільки висновки Верховного Суду у вказаних позивачем справах є неспівставними з обставинами даної справи.

Стосовно аргументів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Також, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.