Справа № 820/1053/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року

м. Київ

справа № 820/1053/16

адміністративне провадження № К/9901/26100/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т. М.,

суддів: Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя - Мар`єнко Л. М., судді: Мельников Р. В., Полях Н. А.) від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя - Бегунц А. О., судді: Старостін В. В., Рєзнікова С. С.) від 08 грудня 2016 року у справі № 820/1053/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Визалия ЛТД» до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України, третя особа - Державна казначейська служба України, про скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Визалия ЛТД» (далі - ТОВ «Визалия ЛТД») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), третя особа - Державна казначейська служба України (далі - Держказначейство), у якому просило:

- визнати протиправними дії Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області щодо прийняття рішення від 31 грудня 2015 року № 88/20-33-11-01-50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТОВ «Визалия ЛТД»;

- скасувати рішення від 31 грудня 2015 року № 88/20-33-11-01-50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТОВ «Визалия ЛТД»;

- зобов`язати Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТОВ «Визалия ЛТД» (індивідуальний податковий номер 92) з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 570 187,05 грн на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи ТОВ «Визалия ЛТД»;

- зобов`язати Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Держказначейству необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи ТОВ «Визалия ЛТД» () для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ та повідомити належним чином позивача у строк, передбачений законодавством;

- зобов`язати Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ «Визалия ЛТД» () щодо суми податку на додану вартість у розмірі 570 187,05 грн відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних а саме: № 31033 на суму 950 267,27 грн, в т. ч. ПДВ 158 377,88 грн; № 31024 на суму 446 041,37 грн, в т. ч. ПДВ 74 340,23 грн, № 31025 на суму 1 306 255,37 грн, в т. ч. ПДВ 217 709,23 грн, № 31061 на суму 718 558,28 грн, в т. ч. ПДВ 119 759,71 грн Всього на суму 3 421 122,29 грн, в т. ч. ПДВ 570 187,05 грн;

- зобов`язати Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Держказначейству, відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України), висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків ТОВ «Визалия ЛТД» () в системі електронного адміністрування ПДВ (або на розрахунковий рахунок № 982), помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 570 187,05 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, позов задоволено частково. Скасовано рішення Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 31 грудня 2015 року № 88/20-33-11-01-50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Визалия ЛТД» (). Зобов`язано Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Визалия ЛТД» () з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 570 187,05 грн на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Зобов`язано Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Держказначейству інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ ТОВ «Визалия ЛТД» () для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. Зобов`язано Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Визалия ЛТД» () щодо суми податку на додану вартість у розмірі 570 187,05 грн відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі отриманих податкових накладних від 31 липня 2015 року № 31033, 31024, 31025, 31061. Зобов`язано Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Держказначейству висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків ТОВ «Визалия ЛТД» () в системі електронного адміністрування ПДВ. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи частково цей позов суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що підстави для анулювання реєстрації ТОВ «Визалия ЛТД» як платника ПДВ, передбачені підп. «з» п. 184.1 ст. 1 ст. 184 ПК України відсутні. Також, суди дійшли висновку, що податкові накладні виписані контрагентами -постачальниками позивача 31 липя 2015 року та прийняті контролюючим органом 28 вересня 2015 року, тобто до прийняття податковим органом оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ, а тому наявне право позивача на нарахування суми ПДВ в розмірі 570 187,05 грн.

Не погодившись із вказаними вище судовими рішеннями, Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування касаційної скарги Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області посилається на те, що оскільки позивачем було змінено податкову адресу і останнім не було здійснено перереєстрацію платника ПДВ протягом 10 робочих днів, існують підстави для анулювання реєстрації товариства як платника ПДВ за підп. «з» п. 184.1 ст. 184 ПК України. Також, скаржник вважає, що вимоги стосовно зобов`язання відповідача вчинити дії стосовно поновлення реєстрації платника ПДВ, надання інформації щодо такого поновлення, відновлення показників в обліковій картці в системі електронного адміністрування ПДВ, надання висновків та документів, необхідних для повернення коштів на новостворений рахунок платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ є передчасними.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 січня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 13 липня 2020 року цю справу призначив до розгляду у порядку письмового провадження.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «Визалия ЛТД» () зареєстроване у встановленому законом порядку, як юридична особа за адресою: вул. Ярославська, буд. 9 у м. Харкові, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (Західній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області).

На час спірних правовідносин позивач був платником податку ПДВ, що підтверджується витягом з реєстру платників ПДВ.

Рішенням Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 31 грудня 2015 року № 88/20-33-11-01-50 ТОВ «Визалия ЛТД» анульовано реєстрацію платника ПДВ на підставі підпп. «з» п. 184.1 ст. 184 ПК України, а саме визначено, що товариством не здійснено перереєстрацію свідоцтва ПДВ.

Вважаючи дії та рішення відповідача протиправними, ТОВ «Визалия ЛТД» звернулося до суду з цим адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Що стосується позовних вимог у частині скасування рішення Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 31 грудня 2015 року

№ 88/20-33-11-01-50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Визалия ЛТД» та зобов`язання відповідача надати Держказначейству інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ ТОВ «Визалия ЛТД» для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання процедури анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено у розділі V ПК України та Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року № 1130 (далі - Положення № 1130).

Відповідно до підп. «з» п. 184.1 ст. 184 ПК України (у редакції, що діяла на час спірних правовідносин) реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підп. 4, 5 і 8 п. 180.1 ст. 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Пунктом 184.2 ст. 184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підп. «а» п. 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підп. «б» - «з» п. 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

За приписами п. 4.1 Положення № 1130 установлено, що перереєстрація платника ПДВ проводиться у разі зміни даних про платника ПДВ, які стосуються податкового номера та/або найменування (прізвища, імені, по батькові), та/або місцезнаходження (місця проживання) платника ПДВ, і якщо зміни не пов`язані із припиненням платника ПДВ, крім випадків, визначених підп. 1 п. 3.15 розд. III цього Положення.

У разі зміни платником ПДВ місцезнаходження (місця проживання) або його переведення на обслуговування до іншого контролюючого органу зняття такого платника з обліку в одному органі і взяття на облік в іншому здійснюються в порядку, встановленому Міністерством фінансів України.

У разі зміни даних про платника ПДВ, а також у разі встановлення розбіжностей чи помилок у записах Реєстру платник ПДВ подає відповідно до підп. 1 п. 3.5 розд. III цього Положення реєстраційну заяву до контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника ПДВ або виникли інші підстави для перереєстрації.

За змістом п. 5.5 розд. V Положення № 1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підп. «б» - «з» п. 184.1 ст. 184 розд. V Кодексу (підп. «б» - «з» п. 5.1 цього розділу).

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем було анульовано реєстрацію ТОВ «Визалия ЛТД» як платника ПДВ на підставі підп. «з» п. 184.1 ст. 184 ПК України, а саме визначено, що товариством не здійснено перереєстрацію свідоцтва ПДВ. Підставою для такого висновку відповідача слугували відомості про внесення відділом Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві запису № 8052790 про зміну місцезнаходження ТОВ «Визалия ЛТД» (змінено адресу з вул. Ярославів Вал, 11, приміщення 3 у м. Києві на адресу: вул. Ярославська, 9, м. Харків).

Проте, колегія суддів звертає увагу, що положеннями підп. «з» п. 184.1 ст. 184 ПК України передбачено виключний перелік підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ, а саме: припинення дії договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників ПДВ, зазначених у підп. 4, 5 і 8 п. 180.1 ст. 1800 розд. V Кодексу) та закінчення строку, на який утворено особу, зареєстровану як платника ПДВ.

При цьому, виходячи з положень ст. 184 ПК України не передбачено підставою для анулювання реєстрації платника ПДВ - не перереєстрація платника ПДВ протягом 10 робочих днів, що настають за днем коли змінилися дані про платника ПДВ.

Поряд з цим, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, на час спірних правовідносин позивач не здійснював управління майном, не брав участь у спільній діяльності, не укладав жодних договорів про розподіл продукції, а також підприємство було створено без встановлення граничного строку здійснення ним господарської діяльності.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано заяву від 30 грудня 2015 року за формою № 1-ОПП (про внесення змін відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи), яка була подана товариством до контролюючого органу до прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Визалия ЛТД».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що підстави для анулювання реєстрації ТОВ «Визалия ЛТД» як платника ПДВ, передбачені підп. «з» п. 184.1 ст. 1 ст. 184 ПК України, відсутні, а тому рішення Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 31 грудня 2015 року № 88/20-33-11-01-50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Визалия ЛТД» підлягає скасуванню. Крім того, оскільки вимоги стосовно зобов`язання відповідача надати Держказначейству інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ ТОВ «Визалия ЛТД» для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ фактично є похідною від основної вимоги про скасування рішення, то така вимога також підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області поновити дію реєстрації платника ПДВ ТОВ «Визалия ЛТД» з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 570 187,05 грн на рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ; про зобов`язання Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Визалия ЛТД» щодо суми податку на додану вартість у розмірі 570 187,05 грн відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі отриманих податкових накладних від 31 липня 2015 року № 31033, 31024, 31025, 31061; про зобов`язання Центральну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Держказначейству висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків ТОВ «Визалия ЛТД» в системі електронного адміністрування ПДВ, колегія суддів зазначає таке.

Задовольняючи позов у цій частині, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскільки податкові накладні від 31 липня 2015 року № 31033, 31024, 31025, 31061 були виписані контрагентами позивача до моменту прийняття податковим органом спірного рішення про анулювання реєстрації ТОВ «Визалия ЛТД» як платника ПДВ і такі накладні, начебто, були прийняті відповідачем 28 вересня 2015 року, то у товариства наявне право на нарахування суми ПДВ в розмірі 570 187,05 грн.

Колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними з урахуванням слідуючого.

За приписами ст. 15, 16 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підп. 16.1.2., 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 ПК України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений положеннями ст. 200 ПК України, а саме: сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 ПК України); при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (абз. 1 п. 200.2 ст. 200 ПК України); при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

Згідно положень ст.200-1 ПК України, на вказану суму податку позивач має право виписати податкові накладні і за умови додержання закону в частині належного оформлення податкових накладних, перебування за податковою адресою, дії договору про визнання електронних документів, відсутності інших передбачених законом перешкод подати виписані податкові накладі засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 2 п. 201.1 ст. 201 ПК України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, до яких, зокрема, відноситься: ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Пунктом 200-1.8 ст. 200-1 ПК України передбачено, що після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем отримано від контрагентів (ТОВ «Ханна Груп», ТОВ «Фабрициус», ТОВ «Лабі Трейд») податкові накладні від 31 липня 2015 року, а саме: № 31033 на суму 950 267,27 грн, в т. ч. ПДВ 158 377,88 грн; № 31024 на суму 446 041,37 грн, в т. ч. ПДВ 74 340,23 грн, № 31025 на суму 1 306 255,37 грн, в т. ч. ПДВ 217 709,23 грн, № 31061 на суму 718 558,28 грн, в т. ч. ПДВ 119 759,71 грн. Всього на суму 3 421 122,29 грн, в т. ч. ПДВ - 570 187,05 грн.

Вказані накладні були доставлені до центрального рівня Державної податкової служби України 28 вересня 2015 року, що підтверджується відповідними квитанціями № 1 (т. 1 а. с. 111-116, т. 2 а. с. 8-9).

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що квитанції № 2, які в свою чергу, є доказами щодо прийняття контролюючим органом вказаних вище податкових накладних, у матеріалах справи відсутні.

Тобто, вказане унеможливлює дійти обґрунтованого висновку про те, що сума в розмірі 570 187,05 грн, яку платник просить поновити у системі електронного адміністрування ПДВ, сформована на підставі зазначених вище податкових документів.

Вказана обставина не була належним чином досліджена судами першої та апеляційної інстанції.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанцій не було взято до уваги, що механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складання податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначено Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (далі - Порядок № 569).

Так, п. 3 Порядку № 569 визначено, що періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДФС та Казначейством.

За приписами п. 5 цього Порядку установлено, що електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС надсилає Казначейству не раніше ніж за один робочий день до дати реєстрації особи платником податку.

Казначейство відповідно до вимог ст. 69 ПК України надсилає ДФС повідомлення про відкриття електронного рахунка в день його відкриття. Після надходження такого повідомлення ДФС інформує платника податку про реквізити його електронного рахунка (п. 6 цього Порядку).

Отже, з аналізу вказаних вище законодавчих норм убачається, що відновлення показників в обліковій картці на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування ПДВ, а також надання висновків та документів, які необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ належить до повноважень ДФС України. При цьому, такі повноваження контролюючого органу здійснюються у певній послідовності після дослідження питання стосовно правомірності процедури включення до облікових карток певної інформації щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та операцій, які проводяться з коштами передоплати.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії стосовно поновлення реєстрації платника ПДВ з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 570 187,05 грн, відновлення показників в обліковій картці в системі електронного адміністрування ПДВ, надання висновків та документів, необхідних для повернення коштів у розмірі 570 187,05 грн на новостворений рахунок платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ є передчасними.

За змістом ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 725/254/16-а.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд звертає увагу, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ч. 1- 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ч. 2 розд. ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, ст. 341, 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року у частині задоволення позовних вимог про: зобов`язання Центральну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Визалия ЛТД» () з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 570 187,05 грн на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; зобов`язання Центральну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Визалия ЛТД» () щодо суми податку на додану вартість у розмірі 570 187,05 грн відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі отриманих податкових накладних від 31 липня 2015 року № 31033, 31024, 31025, 31061; зобов`язання Центральну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області надати Державній казначейській службі України висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Визалия ЛТД» () в системі електронного адміністрування податку на додану вартість - скасувати.

Справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.p

Судді Верховного Суду Т. М. Шипуліна

Л. І. Бившева

В. В. Хохуляк