Справа № 540/1708/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1708/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Херсонської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

09.07.2020р. до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов позов Херсонської міської ради (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), у якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача, які полягають у винесенні 15.06.2020р. в рамках виконавчого провадження (далі - ВП) №55174358 постанови про арешт майна боржника, та зобов`язати відповідача зняти арешт із земельних ділянок з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,7481 га, та :02:001:0085 площею 0,082 га, місце знаходження відповідних земельних ділянок: м. Херсон, Миколаївське шосе, 4 кв.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник Херсонської міськради вказує на те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень протиправно винесено спірну постанову в рамках ВП за №55174358, якою накладено арешт на означені земельні ділянки, так як вони перебувають у комунальній власності позивача. Водночас боржником у наведеному ВП зазначено ПФ «Капітал-Сервіс», яке не є власником земельних ділянок, а лише постійним користувачем. Отже в силу наведеного, позивач переконаний, що спірна постанова є протиправною, складеною всупереч вимогам чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 06.07.2020р. провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, із врахуванням приписів ст. 287 КАС України, призначено розгляд справи на 09.07.2020р.

В подальшому розгляд справи вирішено відкласти за клопотанням представника позивача на 20.07.2020р.

Згідно змісту поданого до суду відзиву, відповідач заперечує проти позову, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник Відділу примусового виконання рішень стверджує, що оскаржувана постанова винесена у чіткій відповідності до норм чинного законодавства України, тому скасуванню не підлягає.

Сторони надали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відтак, враховуючи приписи ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглядатиме справу за наявними у ній матеріалами у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 15.06.2020р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородником Є.І. для забезпечення примусового виконання наказу №923/1798/15, виданого 06.01.2016р. Господарським судом Херсонської області про стягнення з ПФ «Капітал-Сервіс» заборгованості на суму 985 918,02 грн., винесено постанову в рамках ВП №55174358 про арешт майна боржника.

Згідно змісту постанови, державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0081 (площею 0,7481 га) та :02:001:0085 (площею 0,0482 га), розташованих за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, Миколаївське шосе, 4 км.

Постанову про накладення арешту позивачем отримано 18.06.2020р. за вх. №8-5299-11/21, що підтверджується відбитком штампу міськради, проставленим на цій постанові.

Позивач вказує на незаконність постанови з підстави належності арештованих земельних ділянок територіальній громаді міста Херсона в особі Херсонської міської ради, тому оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону №1404-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень, серед іншого, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. (ч. 1 ст. 50 Закону №1404-VIII).

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2 ст. 56 Закону №1404-VIII).

З наведеного вбачається, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна боржника, зокрема, на належні йому земельні ділянки. У разі виявлення належних боржнику земельних ділянок, державним виконавцем виноситься постанова про арешт майна або про опис та арешт майна боржника.

У свою чергу накладення арешту обумовлене відсутністю у боржника достатніх коштів чи рухомого майна для погашення заборгованості, визначеної рішенням, яке перебуває на примусовому виконанні, а також встановленням факту належності боржнику на праві власності нерухомого майна (у даному випадку земельних ділянок), який має документально підтверджуватися.

Суд зауважує на тому, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004р. (далі - Закон №1952-ІV) .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав підлягають:

- право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва;

речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

У відповідності до приписів ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011р. №3613-VI (далі Закон №3613-VI), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Аналіз наведених норм свідчить, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту його державної реєстрації, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом, спірною постановою головного державного виконавця Огородника Є.І. від 15.06.2020р., винесеною в рамках виконавчого провадження №55174358, накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0081 (площею 0,7481 га) та :02:001:0085 (площею 0,0482 га), розташовані за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, Миколаївське шосе, 4 км.

Арешт накладено на виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 06.01.2016р. №923/1798/15 про стягнення з ПФ «Капітал-Сервіс» заборгованості на суму 985 918,02 грн. Отже, боржником у виконавчому провадженні визначено ПФ «Капітал-Сервіс».

Втім, з наданих до суду витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру вбачається, що земельні ділянки за кадастровими номерами :02:001:0081 та :02:001:0085 перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Херсон в особі Херсонської міської ради.

Суд зазначає, що згідно приписів ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Власники земельних ділянок мають право, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність (п. «а» ч. 1 ст. 90 ЗК України).

Водночас, згідно приписів ч. 1 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди (ч. 1 ст. 95 ЗК України).

З наведеного вбачається, що Земельним Кодексом України чітко розмежовано поняття «Право власності на землю» та «Право постійного користування земельною ділянкою», зокрема приписами Кодексу визначено, що на відміну від землекористувачів, власники земельних ділянок мають право розпоряджатися своєю земельною ділянкою, а саме відчужувати її (на платній/безоплатній основі), передавати в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність.

За наведених обставин, посилання відповідача на те, що боржник ПФ «Капітал-Сервіс» є постійним землекористувачем вказаних земельних ділянок, як на законну підставу для прийняття спірної постанови, суд вважає необґрунтованим, оскільки останній не є власником земельних ділянок за кадастровими номерами :02:001:0081 та :02:001:0085.

У відповідності до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи викладене, той факт, що належність боржнику ПФ «Капітал-Сервіс» на праві власності вказаних земельних ділянок документально не підтверджено, відповідач не мав законних підстав накладати арешт на вказані земельні ділянки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку із чим, вважає за необхідне зобов`язати відповідача зняти арешт з земельних ділянок за кадастровими номерами :02:001:0081 та :02:001:0085, що накладений в межах виконавчого провадження №55174358 постановою головного державного виконавця Огородника Є.І. від 15.06.2020р.

Водночас, суд враховує той факт, що права позивача порушені саме спірною постановою, у зв`язку із чим, визнанню протиправною та скасуванню підлягає саме ця постанова.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач наданими доказами не довів обґрунтованість винесеної постанови про арешт майна боржника від 15.06.2020 року. Натомість позивач належними, допустимими та достовірними доказами довів протиправність спірного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судовий збір у даному випадку не відшкодовується.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 271, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Херсонської міської ради (, 73003, м. Херсон, проспект Ушакова, 37) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 15.06.2020 року, яка винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородником Є.І. в межах виконавчого провадження №55174358.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт із земельних ділянок з кадастровим №:02:001:0081 площею 0,7481 га, №:02:001:0085 площею 0,0482 га, за місцем знаходження: м. Херсон, Миколаївське шосе, 4 км., що накладений постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. про арешт майна боржника від 15.06.2020 року в межах виконавчого провадження №55174358.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 105000000