Справа № 810/4955/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року № 810/4955/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Терлецької О.О., при секретарі судового засідання Спасібко Ю.М.,

за участю:

позивач - не з`явився,

представника відповідача - Станіславський С.В.,

треті особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, треті особи: сільський голова Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_4, Петропавлівсько-Борщагівська сільська виборча комісія Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - відповідач), треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог Сільський голова Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_4 та Петропавлівсько-Борщагівська сільська виборча комісія Києво-Святошинського району Київської області (далі - Треті особи), - про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Зміст позову складають наступні позовні вимоги: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неповідомленні Петропавлівсько-Борщагівську сільську виборчу комісію Києво-Святошинського району Київської області про дострокове припинення повноважень депутатів ради та зобов`язати відповідача здійснити таке повідомлення - про дострокове припинення повноважень депутатів Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Зі змісту позову слідує, що позивач вважає бездіяльність відповідача, яка полягає у неповідомленні Петропавлівсько-Борщагівської сільської виборчої комісії Києво-Святошинського району Київської області про дострокове припинення повноважень депутатів ради протиправною. Як наслідок Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада є не сформованою в повному обсязі та на даний час обраними є лише 24 з 26 депутатів. При цьому позивач зазначив, що зазначеними діями відповідача було порушено його право на здійснення влади через органи місцевого самоврядування.

Відповідач проти позову заперечив в повному обсязі. Представники відповідача вказували на відсутність порушеного права у позивача та на встановлені судами України факти відсутності порушень законодавства відповідачем щодо обставин, які складають предмет позову в даній адміністративній справі.

Треті особи, залучені судом до участі у справі, в тому числі за ініціативи суду касаційної інстанції, не виявили бажання прибути до суду, ніяких пояснень щодо заявленого позову суду не подали.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги пояснення всіх учасників справи в судових засіданнях, як на стадії підготовчого провадження, так і під час розгляду справи по суті заявленого позову, судом встановлено наступне.

За результатами місцевих виборів, які відбулись в жовтні 2015 року депутатами Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було обрано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Повноваження цих депутатів були визнані рішенням відповідача №1 від 03.11.2015.

Рішенням відповідача №3 від 13.11.2015 секретарем Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради було обрано Мартинюк Л.В.

Рішенням відповідача №4 від 13.11.2015 заступником сільського голови Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради було обрано ОСОБА_2 .

Рішенням відповідача №5 від 13.11.2015 секретарем виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради було обрано ОСОБА_3 .

Рішенням відповідача №7 від 13.11.2015 було обрано склад виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, до якого увійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Обгрунтовуючи підстави для звернення до адміністративного суду, в позовній заяві позивач посилається на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.06.2016 у справі №369/3915/16 за позовом ОСОБА_5 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради.

Предметом оскарження у справі були зазначені рішення відповідача №4, №5 та №7, якими були призначені на адміністративні посади ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За наслідками розгляду справи №369/3915/16, було винесено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому в постанові від 21.06.2016 Києво-Святошинський районний суд Київської області зазначив: «Відтак при прийнятті оспорюваних рішень Петропавлісько-Борщагівська сільська рада діяла в межах своїх повноважень, у спосіб, передбачений законом, без порушень вимог законодавства України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача про прийняття оскаржуваних рішень з порушенням вимог закону не відповідають дійсності. Відтак, з огляду на те, що вищевказані рішення прийняті правомірно, відповідно похідні вимоги про визнання неправомірним та скасування рішень від 13.11.2015 не підлягають задоволенню».

Також суд звертає увагу, що однією з підстав для відмови у задоволенні позову було відсутність заявленого та обґрунтованого права у позивача. Так у зазначеній вище постанові від 21.06.2016 Києво-Святошинський районний суд Київської області зазначив: «Суд також зазначає, що згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. З КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Викладені висновки кореспондуються із нормами п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 17 КАС України. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

У даному випадку, позивачем крім загальних посилань, не надано жодних належних доказів, в розумінні ст.70 КАС України, порушення особистих прав у спірних правовідносинах, як і не наведено обґрунтованих мотивів, яким чином оскаржувані рішення відповідача породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки ОСОБА_5 у сфері публічно-правових відносин.»

Разом з тим, надаючи правову оцінку обставинам справи, Києво-Святошинський районний суд Київської області зазначив: «Водночас, у разі коли на посаду заступника сільського голови затверджена особа, яка є депутатом відповідної ради, повноваження такого депутата ради припиняються достроково без прийняття рішення ради. Це положення передбачено п.4 ч.1 ст.5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». У цьому випадку підставою дострокового припинення повноважень депутата ради буде рішення ради про затвердження відповідної особи на посаду заступника голови, секретаря виконавчого комітету. А отже, прийняті рішення не мали перепоною статус депутатів сільської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а лише призвело до позбавлення останніх статусу депутата».

У зв`язку з зазначеним в постанові від 21.06.2016 Києво-Святошинського районного суду Київської області тлумаченням норми п.4 ч.1 ст.5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та вважаючи повноваження депутатів Петропавлісько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припиненими автоматично, - громадянин ОСОБА_6 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Центральної виборчої комісії про зобов`язання призначити проміжні вибори депутатів замість ОСОБА_2 та ОСОБА_3

17.05.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог по справі №826/17399/16 за позовом ОСОБА_6 до Центральної виборчої комісії про зобов`язання призначити проміжні вибори депутатів, повноваження яких завершились.

Зазначеним рішенням суду було встановлено, що до Петропавлівсько-Борщагівську сільської виборчої комісії Києво-Святошинського району Київської області не надходило повідомлень від відповідача про дострокове припинення повноважень депутатів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . У справі №826/17399/16 Окружний адміністративний суд м. Києва також зазначив, що повідомлення сільської ради є підставою для призначення і проведення проміжних виборів.

За наслідками розгляду позову у цій справі Київським окружним адміністративним судом було винесено рішення від 19.03.2019, яким позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

Постановою від 04.06.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд залишив в силі рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2019.

Постановою від 10.10.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду скасував постанови Київського окружного адміністративного суду та Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з тим, що судами при розгляді справи не були залучені до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , як особи чиїх прав та інтересів може стосуватись рішення за наслідками розгляду даної адміністративної справи. Справу було направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді справи Київським окружним адміністративним судом ухвалою від 6.11.2019 було залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Голову Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_4 та Петропавлівсько-Борщагівської сільської виборчої комісії Києво-Святошинського району Київської області.

На виконання вимог Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.10.2019, Київським окружним адміністративним судом протокольною ухвалою від 08.01.2020 було залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Незважаючи на численні повідомлення суду про час та дату судових засідань ОСОБА_2 . та ОСОБА_3. не виявили бажання брати участь у розгляді даної справи, ніяких пояснень по суті заявленого позову не подавали.

Представник позивача подав до суду 17.03.2020 та 22.05.2020 клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Судові засідання неодноразово були відкладені за клопотанням відповідача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до норми ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до норми п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає обов`язкові вимоги до позовної заяви, - у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.246 Кодексу адміністративного судочинства України, що визначає зміст рішення суду, в такому рішенні в мотивувальній частині зазначається - чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Зміст зазначених вище норм дає підстави висновувати, що судовий захист можливий лише за умови визначення позивачем та в наступному підтвердження судом при вирішенні справи наявності у позивача порушеного права, свободи чи законного інтересу, на який і буде направлений такий захист. Таке право, свобода чи законний інтерес є об`єктом захисту. У разі не визначення позивачем такого об`єкта захисту, суд не може застосувати відповідно і судовий захист, оскільки він не буде направлений на виконання завдання адміністративного судочинства.

Враховую наведене, суд констатує, що ні позовна заява, ні жодні інші документи та пояснення не містять визначення чи вказівку на порушення якого-небудь права, свободи чи законного інтересу безпосередньо позивача, яке було би визначено та гарантовано законодавством України.

Право на владу народу, визначене ст.5 Конституції України не є тотожним праву конкретного громадянина на участь у місцевому самоврядування, визначеного ст.3 Закону України «Про місцеве самоврядування». Позивач не може заявляти про привласнення права народу України. Право народу і кожного громадянина України на владу через органи державної влади та органи місцевого самоврядування реалізується, зокрема, через рівне право кожного громадянина, який досяг певного віку та не має обмежувальних законодавством умов (судимості тощо), бути обраним, зокрема і до органів місцевого самоврядування. Однак позивач не заявляє, що він мав намір реалізувати пасивне виборче право бути обраним депутатом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради. Позивач взагалі не конкретизує, в чому полягало порушення його права на владу, що нівелює його для суду як об`єкт захисту відносно особи позивача.

Разом з тим позивач також не називає порушеним своє право на участь у місцевому самоврядуванні, як і не заявляє, що вчиняв будь-які юридично значимі дії по ініціюванню такої участі в порядку, визначеному, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997№280/97-ВР.

Таке право не слідує і з обставин, зазначених в позовній заяві. Напроти зазначені позивачем обставини спростовують наявність права, свободи та законного інтересу у позивача відносно оскаржуваної бездіяльності відповідача.

Сам позивач в позовній заяві вказує на те, що необхідність подачі даного позову виникла у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог гр. ОСОБА_9 у справі №826/17399/16. При цьому позивач не вказав, що він брав участь у справі №826/17399/16, або що рішення у ній породило для нього юридичні наслідки.

За відсутності порушеного права, свободи чи законного інтересу позивача, - позовні вимоги у даній справі не можуть бути задоволені, оскільки не мають об`єкта захисту.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 22 липня 2020 р.