Справа № 582/245/20
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 р.Справа № 582/245/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Жмурченко В.Д., смт. Недригайлів, повний текст складено 04.05.20 року по справі № 582/245/20

за позовом ОСОБА_1

до старшого дільничого офіцера поліції Недригайлівського ВП ГУНП в Сумській області Лісного Ігоря Петровича

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

10.03.2020 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Скляров Сергій Леонідович звернувся до Недригайлівського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до старшого дільничного офіцера поліції Недригайлівського ВП ГУНП в Сумській області Лісного Ігоря Петровича (далі по тексту - старший дільничний офіцер поліції Недригайлівського ВП ГУНП в Сумській області Лісний І.П, відповідач), в якому просив суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №624203 від 28 лютого 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП в сумі 51 грн. 00 коп. (п`ятдесят одна гривня нуль копійок) визнати незаконною та скасувати. Провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.02.2020 ОСОБА_1 приїхав до власної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в той час перебувала його колишня дружина ОСОБА_2 , на тілі якої він побачив тілесні ушкодження, а саме подряпини на колінах, крім того остання виглядала збентеженою. На запитання позивача, що з нею трапилось, ОСОБА_2 повідомила, що відносно неї було вчинено сексуальне насильство, але вона боїться звертатись до поліції. Підстав сумніватися у правдивості слів колишньої дружини у позивача не було, оскільки зовнішній вигляд ОСОБА_2 не викликав сумнівів у достовірності факту вчинення правопорушення відносно останньої, у зв`язку з чим, позивач і зателефонував на спецлінію «102». З огляду на викладене, ввжає, що у відповідача не було підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки на момент звернення до поліції останній був переконаний, що відносно ОСОБА_2 було вчинено правопорушення, а тому відповідачем протиправно винесено оскаржувана постанова, що зумовлює її скасування в судовому порядку та закриття провадження у справі.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28.04.2020 по справі № 582/245/20 у позові ОСОБА_1 , с. Гринівка, Недригайлівського району Сумської області, до старшого дільничного офіцера поліції Недригайлівського ВП ГУНП в Сумській області Лісного Ігоря Петровича, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про визнання протиправною та скасування постанови серії ГАА №624203 у справі про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28.04.2020 по справі № 582/245/20 скасувати. Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 28.02.2020 визнати незаконною та скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено обставини, аналогічні тим, які вказані ним в позові. Крім того вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на покази ОСОБА_2 та протокол огляду місця події від 02.02.2020, як на докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. На його думку, вказаний протокол огляду місця події не містить фактичних даних щодо обставин правопорушення, відсутність порушень обстановки в квартирі за місцем проживання ОСОБА_2 , та жодним чином не підтверджує відсутності факту вчинення протиправних дій відносно колишньої дружини, отже, не може бути доказом того, що позивач свідомо здійснив безпідставний виклик поліції. Щодо свідчень ОСОБА_2 в судовому засіданні, в яких вона повідомила, що тілесних ушкоджень 02.02.2020 у неї не було, насильства по відношенню до неї ніхто не застосовував і розмови між нею та позивачем в день події не було, ОСОБА_1 зазначив, що у суду не було підстав оцінювати такі свідчення як достовірні та покладати їх в основу судового рішення. Крім того, як доповів допитаний у судовому засіданні відповідач, в ході проведення перевірки медичний огляд ОСОБА_2 не проводився, відомості щодо звернення останньої за медичною допомогою не витребовувались. При цьому, відповідач не зміг пояснити чому він надав перевагу показам ОСОБА_2 , та не взяв до уваги надані позивачем пояснення. Звернув увагу суду на те, що надані відповідачем письмові докази, на які суд першої інстанції послався в оскаржуваному рішенні, в порушення вимог ч.9 ст. 79 КАС України, не були надіслані заздалегідь позивачеві.

З огляду на викладене, стверджує, що відповідачем не було надано належних доказів в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 28.02.2020 старшим дільничним офіцером поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Лісним І.П. винесено постанову серії ГАА № 624203 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн за порушення ст. 183 КУпАП.

Як зафіксовано в оскаржуваній постанові, 02.02.2020 року о 11 год. 50 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме повідомив на спецлінію «102» про факт вчинення правопорушення відносно ОСОБА_2 , що не мав місця як такий, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивачем не надано до суду доказів того, що останній на законних підставах викликав працівників поліції, дільничний офіцер поліції Недригайлівського ВП ГУНП в Сумській області Лісний І.П. приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього адміністративне стягнення за ст.183 КУпАП, діяв у межах своєї компетенції та відповідно до частин першої та другої статті 222 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 3 КУпАП).

Зі змісту копії довідки від 05.02.2020, яка складена старшим дільничним офіцером поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області та погоджена начальником сектору превенції Недригайлівського Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області, за результатами розгляду матеріалів ЄО Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області від 02.02.2020 № 264, колегією суддів встановлено, що за фактом завідомо неправдивого виклику спеціальних служб ОСОБА_1 , 02.02.2020 о 11.50 год. на спецлінію «102» зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про те, що його колишню дружину ОСОБА_2 зґвалтували невідомі особи, які при цьому завдали їй численних тілесних ушкоджень, для перевірки чого на місце події була направлена слідчо-оперативна група та добовий наряд сектору реагування патрульної поліції. Прибувши на місце виклику, працівниками поліції проведено перевірку та встановлено, що ОСОБА_2 перебуває за місцем свого проживання, при цьому жодних наявних тілесних ушкоджень на ній виявлено не було, а під час проведення опитування ОСОБА_2 , остання заперечила факт її згвалтуваня чи спричинення їй тілесних ушкоджень (а.с.25). Вказані обставини підтверджуються також протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР №444646 від 28.02.2020, складеного відповідачем за фактом порушення ОСОБА_1 ст. 183 КУпАП (а.с.15).

Вказані події стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн., внаслідок чого відповідачем винесено постанову серії ГАА № 624203 від 28.02.2020 р. за порушення ст. 183 КУпАП (а.с.16).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України, настає за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у виді штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 44-3, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, 88-1, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома - дев`ята статті 121, частина четверта і шоста статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина третя статті 126, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, частина восьма статті 152-1, статті 154, 155, 155-2-156, частини перша - четверта статті 156-1, статті 156-2, 159, 160, 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 -166-18, 166-27, 172-4 -172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 173-173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20);

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції досліджено копії пояснень ОСОБА_2 від 02.02.2020, складених на ім`я начальника Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області, в яких ОСОБА_2 по суті поставлених питань пояснила, що позивач є її колишнім чоловіком, проживають вони з ним в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 02.02.2020 ОСОБА_1 приїхав до вказаної квартири, де між ним та їхнім спільним сином виник конфлікт, після чого син зібрав речі та поїхав до м. Суми, а позивач поїхав також у невідомому напрямку. В цих поясненнях ОСОБА_2 заперечила факт її зґвалтування та вчинення щодо неї будь-якого насильства, вказала, що ніяких ножових поранень та синців не має. Просила притягнути позивача до відповідальності за вчинені ним завідомо неправдиві виклики (а.с. 33-34).

Судом апеляційної інстанції також досліджено копію звукозапису судового засідання від 28.04.2020, під час якого ОСОБА_2 була допитана в якості свідка, де після прийняття присяги та попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, підтвердила вказані в письмових поясненнях від 02.02.2020 обставини, пояснила, що у вихідний день (точної дати вказати не змогла) приїхав її колишній чоловік ОСОБА_1 та між їхнім сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, після чого ОСОБА_3 зібрав свої речі та поїхав до м. Суми на навчання, а ОСОБА_1 поїхав у невідомому напрямку. Приблизно через 20 хвилин до неї додому приїхали працівники поліції та пояснили, що спецлінію «102» повідомлено про вчинення відносно неї злочинів, а саме згвалтування та побиття. Зазначала, що працівники поліції, які прибули на виклик ОСОБА_1 , пропонували їй проїхати до медичного закладу для перевірки її стану здоров`я, однак вона відмовилась, оскільки для цього не було потреби. Також зауважила, що не розмовляла з ОСОБА_1 , нічого йому не повідомляла. Крім того, стверджувала, що ніякого насильства відносно неї ніхто не вчиняв. На даний час вона зі своїм колишнім чоловіком перебувають у неприязних стосунках, у відношенні ОСОБА_1 органами поліції розслідується кримінальне провадження по факту нанесення їй тілесних ушкоджень, а тому, на її думку, неправдиве повідомлення в поліцію ОСОБА_1 здійснив з метою помсти, приниження її честі та гідності.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини, досліджені докази (протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.02.2020, заяви ОСОБА_2 , протоколу огляду місця події від 02.02.2020, довідки від 05.02.2020, рапорту, пояснення ОСОБА_2 ) у їх сукупному зв`язку, колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи письмовими доказами та наданими колишньою дружиною позивача показаннями в якості свідка в судовому засіданні під присягою, спростовується наявність у позивача підстав вважати, що відносно ОСОБА_2 було вчинено насильство та спричинено їй тілесні пошкодження, а тому, повідомляючи на спецлінію «102» вказану інформацію, позивач усвідомлював, що вона є неправдивою, і бажав даремного виїзду на місце виклику працівників поліції, тобто в діях ОСОБА_1 вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, колегія суддів враховує, що в силу приписів ч.1 ст.77 КАС України позивач, як сторона по справі, не звільнений від доведення тих обставин, на яких грунтуються його вимоги та заперечення. Разом з цим, позивачем такий обов`язок не виконаний.

Враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП відповідачем доведений, як суб`єктом владних повноважень, слід дійти висноку про правомірність прийнятої ним постанови серії ГАА № 624203 від 28.08.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для її скасування.

Щодо доводів апелянта з приводу прийняття судом до уваги письмових доказів, наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 12.03.2020, чим, на думку позивача, порушено вимоги ч.9 ст. 79 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вказаної норми процесуального права копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними,

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, в резолютивній частині ухвали про відкриття провадження від 02.03.2020, керуючись, ст. 80 КАС України, ухвалив, зокрема, витребувати у Недригайлівського ВП ГУНП в Сумській області справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП (а.с. 9).

Статтею 80 КАС України врегульовано порядок витребування доказів, зокрема частиною 3 цієї статті передбачено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи суд постановляє ухвалу.

Положень, щодо обов`язку учасника справи надіслати витребувані судом докази іншим учасникам справи вказана норма не містить, у зв`язку з чим, доводи позивача щодо порушення судом вимог ч.9 ст. 79 КАС України колегія суддів вважає хибними. Крім того, вказаними положеннями врегульовано порядок надання до суду доказів учасниками справи за власною ініціативою, а не на виконання вимог ухвали суду відповідно до ст. 80 КАС України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України», суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28.04.2020 року по справі № 582/245/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова