Справа № 160/5142/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року Справа № 160/5142/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
12.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «БРИЗТОЛЬ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Держмитслужби, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000061/1 від 22.04.2020, прийняте Дніпропетровською митницею Держмитслужби.
В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «БРИЗТОЛЬ» та компанією MarineFoodsLTD, Нова Зеландія було укладено зовнішньоекономічнийконтракт від 29.12.2019 № 29122019, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується, поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у Контракті, продукцію (далі Товар) відповідно до Проформи Інвойсу (Інвойсу), які є невід`ємною частиною Контракта. З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем 21.04.2020 до Дніпровської митниці Держмитслужби була надана електрона митна декларація №110130/2020/011230, у якій митна вартість товару визначена ним за основним методом - за ціною договору (метод №1)
Товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до ст.55 Митного кодексу України. При випуску товару у вільний обіг було оформлено митну декларацію № UA110130/2020/011324 від 22.04.2020.
Позивач вважає рішення про коригування митної вартості та картку відмови такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне.
1.При порівнянні вартості оцінюваного товару з довідковою інформацією про вартість імпортованої продукції на кордоні України станом на 13.04.2020 вартість «ставрида (латинська назва Trachurus murphyi» Ново-зеландського походження складає 1,975 доларів США/кг (оцінювання було проведено на підставі Меморандуму про взаємодопомогу та співробітництво між Асоціацією та Держмитслужбою України та за даними сайту uifca.ua на 24.03.2020.).
2.У експортній декларації № 97906101 від 03.03.2020 зазначено умови поставки FOB Чорноморськ. Враховуючи вид доставки вантажу, документального підтвердження морського ланцюгу транспортування не надано. Витрати на транспортування склали 2 690,93 дол. США (вартість партії товару 31 450, 00 дол. США, статична вартість 28 759,07дол. США) наявні сумніви у економічній доцільності імпорту зазначеної партії товарів або існування інших домовленостей між сторонами контракту, які не заявлені до митного оформлення.
3. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. 62, ст. 63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. До товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-г резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару. Визначена митна вартість товару грунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до рівня вартості подібних/аналогічних товарів, оформлених за ЕМД від 03.03.2020 № UA100390/2020/750391 - 2,23 дол.США/кг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
05.06.2020 до суду засобами електронного зв`язку від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Так, відповідач зазначив, що за результатами опрацювання наданих позивачем до митного оформлення документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією №110130/2020/011230 від 21.04.2020 згенеровано обов`язкові форми контролю: 105 - 2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів. Відповідачем зазначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню. Декларантом підприємства ТОВ «БРИСТОЛЬ» було надано лист від 21.04.2020, яким повідомлено про неможливість надати документи, окрім тих які надано до митного оформлення митниці, та прохання закінчити оформлення товару згідно поданих документів. Отже, декларантом від надання документів протягом терміну в 10 календарних днів, які підтверджують митну вартість відповідно до положень ч. 3 ст. 53 МК України.
Крім того, враховуючи вид поставки вантажу, а саме згідно експортної декларації від 03.03.2020 №97906101 зазначено умови FOB, тому не можливо підтвердити морського ланцюгу транспортування.
Таким чином, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 22.04.2020 № UA110130/2020/000061/1 прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
29.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БРИЗТОЛЬ» (далі Покупець, позивач) та компанією MarineFoodsLTD, Нова Зеландія (далі Продавець) було укладено зовнішньоекономічнийконтракт № 29122019 (далі - Контракт), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується, поставити Покупцю,а Покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у Контракті, продукцію (далі Товар) відповідно до Проформи Інвойсу (Інвойсу), які є невід`ємною частиною Контракта.
Відповідно до п. 2.1. Контракту, ціна Товару за одиницю і по позиціям фіксується у Проформі Інвойсі (Інвойсі).
Відповідно до п. 2.2. Контракту, загальна сума Контракту становить 1 000 000,00USD.
10.02.2020 на виконання умов Контракту та Інвойсу Позивачем було здійснено по реквізитам Продавця попередню оплату у сумі 11 636,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №19JBKLK2 від 10.02.2020.
Відповідно до Комерційного Інвойсу № G8181 до Контракту (оформлюється після погрузки Товару в контейнер по фактичній кількості Товару в контейнері) загальна вартість Товару згідно цього інвойсу становить 31 450,00 доларів США; умови оплати - попередня оплата 37% у сумі 11 636,00 доларів США, баланс 63% за 2 тижні до прибуття; умови поставки CIF - Чорноморськ, ціна Товару 1,85 доларів США за 1 кг, кількість Товару 17 000,00 кг, найменування Товару ставрида тушка морожена, розмір 900+гр.
08.04.2020 на виконання умов Контракту та Комерційного Інвойсу № G8181 Позивачем було здійснено по реквізитам Продавця оплату у сумі 19 814,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 63JBKLK4 від 08.04.2020.
Таким чином, Покупцем було в повному обсязі проведено розрахунки за Товар, поставлений по Комерційному інвойсу № G8181 в загальній сумі 31 450,00 доларів США.
Також Позивачем було надано документи для здійснення митного контролю та митного оформлення, перелік яких зазначено в графі 44 МД, а саме:
- Сертифікат якості від 26.02.2020;
- Пакувальний лист б/н від 26.02.2020р. до Комерційного інвойсу№ G8181;
- Проформа Інвойс № G8181 від 07.02.2020;
- Комерційний Інвойс № G8181 від 26.02.2020;
- Коносамент №910222287 від 26.02.2020;
- Міжнародна товарно-транспортна накладна № 20 від 18.04.2020;
- Ветеринарний сертифікат № NZL2020/FEL457/158 від 20.02.2020;
- Платіжне дорученням в іноземній валюті № 19JBKLK2 від 10.02.2020;
- Платіжне доручення в іноземній валюті № 63JBKLK4 від 08.04.2020;
- Комерційна пропозиція від 03.02.2020;
- Страховий сертифікат № MFLG8181 від 25.02.2020;
- Зовнішньоекономічний Контракт №29122019 від 29.12.2019;
- Ветеринарне свідоцтво № ПР2Л-2/В110.3/4/416 від 21.04.2020;
- Платіжка ветеринарам №219 від 21.04.2020;
- Інформація про вартість рибної продукції з сайту www.uifsна 06.02.2020;
- Експортна декларація № 97906101 від 03.03.2020.
Крім того, в даному повідомленні було вказано на різні базіси поставки згідно до проформи-інвойсу (CIFЧорноморськ) та експортній декларації (FOB), що, на думку митниці, викликало сумніви у економічній доцільності імпорту зазначеної партії товарів або існування інших домовленостей між сторонами контракту, які не заявлені до митного оформлення.
На підставі викладеного Позивача було зобов`язано надати за наявності певні документи згідно переліку з метою обгрунтування вибору методу визначення митної вартості Товару.
Позивачем було повідомлено Відповідача про відсутність додаткових документів, їх надання при поданні декларації 21.04.2020р. у повному обсязі та, відповідно, про неможливість їх подання.
Відповідач направив Позивачу повідомлення № 642833 від 22.04.2020, в якому вказано наступне:
«У органу доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а) та 26). Враховуючи положення cm. 61 МКУ, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) та 26) згідно статей 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (cm. 62, cm. 63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. До товару № 1 застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-г резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару. Визначена митна вартість товару № 1 грунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до рівня вартості подібних/ аналогічних товарів, оформлених за ЕМД від 03.03.2020 № UА100390/2020/750391 - 2,23 дол.США/кг.».
Відповідач направив Позивачу також повідомлення № 642837 від 22.04.2020, в якому фактично було об`єднано в одне ціле два попередніх повідомлення, які направлялися Відповідачем Позивачу.
Також відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000061/1 від 22.04.2020.
Відповідно до графи 28 цього рішення, розрахована декларантом митна вартість товару складає 851 584,23 грн. (31 450,00 доларів США), а відповідно до гр. 30 «Коригування» цього рішення, вартість товару складає 1 026 504,34 грн. (37 910,00 доларів США), курс валюти 27,0774.
Товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до положень частини сьомої статті 55 Митного кодексу України з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до рішення №UA110130/2020/000052/1 від 31.03.2020р. про коригування митної вартості, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.
При випуску Товару у вільний обіг було оформлено митну декларацію №UA110130/2020/011324 від 22.04.2020 та сплачено додаткові митні платежі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 Господарського кодексу України, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.
Згідно з ч. 2 ст. 382 Господарського кодексу України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право"та іншими законами.
Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року №959-XII передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.01 №201 затверджено положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), яким передбачено, що права та обов`язки сторін зовнішньоекономічної угоди визначаються матеріальним та процесуальним правом місця її укладання, якщо сторони не погодили інше, і відображаються в умовах договору (контракту).
За загальним правилом, передбаченим нормами ст. 692 Цивільного кодексу України, оплата товару за договором передбачена після передання товару чи товаророзпорядчих документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), то покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. А якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч. 2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Така ж позиція знайшла своє відображення у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року».
З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Також суд зазначає, що згідно розділу 5 Наказу ДФС України від 11.09.2015 №689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України", яким передбачено, що під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися, зокрема, такі джерела інформації, як цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників.
Таким чином, отримана цінова інформація може бути використана митним органом виключно як одна із складових для аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості проте не може бути використана в якості підстави для коригування митної вартості Товару.
Відповідно до п. 3.1 розділу 3 Контракту № 29122019 від 29.12.2019 продавець поставляє товар на базісних умовах, які сторони узгоджують на кожну партію товару згідно «Інкотермс 2010».
Відповідно до комерційного інвойсу від 26.02.2020р. № G8181 (оформлюється після погрузки Товару в контейнер), крім раніше узгоджених сторонами в проформі-інвойсі умов поставки та оплати зазначено судно, на якому поставляється товар Rio Negto, номер рейсу 006N, порт загрузки Lyttelton, Нова Зеландія, умови поставки CIF Чорноморськ та вказано аналіз витрат, які входять в ціну, зокрема: морський фрахт 2 574,80 доларів США, страхування 116,13 доларів США, загальна вартість товару з урахуванням фрахту та страхування - 31 450 доларів США.
В пакувальному листі, коносаменті, ветеринарному сертифікаті, сертифікаті похолження, страховому сертифікаті також зазначено порт загрузки, назва судна, номер рейсу з сертифікаті походження додатково зазначено номер контейнеру та пломби).
Відповідно, твердження митного органу про те, що документального підтвердження морського ланцюгу транспортування не надано, не відповідає дійсності.
Що стосується базісу поставки FOB в експортній декларації зазначаємо, що даний документ оформлюється постачальником. Позивач звернувся до постачальника з відповідним запитом щодо підстав зазначення саме цього базісу поставки. Від постачальника було отримано відповідь про те, що визначення в експортній декларації базісу FOB є вимогою митного органу постачальника.
У відповідності до пп. 5 п. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Митна вартість товару, яка складається фактично з вартості товару, вартості транспортних витрат та витрат на страхування, була задекларована Позивачем відповідно до понесених ним фактичних витрат, які повністю підтверджуються наданими митному органу документами.
При цьому, незважаючи на базіс поставки FOB в експортній декларації, фактично поставка була здійснена на умовах CIF Чорноморськ, так як в ціну товару входила вартість послуг з транспортування та страхування товару і ці витрати були фактично понесені Позивачем при оплаті товару. Крім того, жодних додаткових документів про формування митної вартості товару крім тих, що були надані митному органу, позивачем не надавалося; митні платежі позивачем розраховувалися з урахуванням фактично сплачених сум за транспортування та страхування.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що усі надані до митного оформлення товару документи в своїй сукупності не містять розбіжностей, які б мали вплив на визначення митної вартості.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом.
Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися. У спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року по справі № 809/4367/15.
Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UА110130/2020/000061/1 від 22.04.2020 у спірному рішенні зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України, оскільки у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів, однак такі відомості в оскаржуваному рішенні відсутні.
У зв`язку з наведеним суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що у відповідача були в наявності документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Отже, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись, ст. ст. 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000061/1 від 22.04.2020, прийняте Дніпропетровською митницею Держмитслужби.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко