Справа № 420/4167/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4167/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС (Державної податкової служби) в Київській області, в якому позивач просить суд стягнути з усіх відкритих банківських рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» податковий борг у загальному розмірі 3 253 814,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» має заборгованість зі сплати орендної плати з юридичних осіб, яка виникла на підставі несплати відповідачем суми узгоджених податкових зобов`язань, самостійно задекларованих ним у податковій декларації, та адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, визначених позивачу податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС в Київській області від 11.09.2019 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №. Відповідач своєчасно податковий борг не сплатив, що стало підставою для звернення Головного управління ДПС в Київській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року позовну заяву Головного управління ДПС в Київській області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Зазначеною ухвалою товариству з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» було запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судові виклики або судове повідомлення учасників справи здійснюється: юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копію ухвали суду від 25.05.2020 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі було направлено відповідачу за адресою, зазначеною позивачем в адміністративному позові, та яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме м. Одеса, вул. Балківська, 84. Поштове відправлення було доставлено на адресу підприємства 12.06.2020 року, однак не було вручено через відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Зважаючи на вищевикладене, 01.07.2020 року судом на сторінці Одеського окружного адміністративного суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет розміщено оголошення про відкриття провадження по справі №420/4167/20 (із зазначенням процесуального статусу та реквізитів товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро», як відповідача, роз`яснення відповідачу процесуальних прав та обов`язків, визначенням строків для подання заяв по суті справи).

В той же час ухвала суду від 25.05.2020 року по справі №420/4167/20 була також оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на 24.07.2020 року до суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» не надходило відзиву на позовну заяву, будь-яких пояснень по суті спірних правовідносин або письмових доказів на спростування заявлених позовних вимог.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що ним було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації останнім права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави суду розглядати справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 КАС України).

Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» (попередня назва підприємства до 31.08.2019 року - ТОВ «Тредлайн») зареєстровано юридичним департаментом Одеської міської ради як юридична особа 26.03.2018 року за №00028232, та з 26.03.2018 року знаходиться на обліку в податковому органі, як платник податків (а.с. 11).

При цьому судом встановлено, що за час здійснення своєї господарської діяльності відповідач неодноразово змінював юридичну адресу місця реєстрації підприємства. Так 15.05.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» змінило юридичну адресу з «м.Київ, Дніпровський район, проспект Визволителів, 13» на «м.Київ, Дніпровський район, вул. Березняківська, 23».

03.09.2019 року відповідач змінив юридичну адресу з «м.Київ, Дніпровський район, вул. Березняківська, 23» на «м. Одеса, Малиновський район, вул. Балківська, 84).

Також судом встановлено, що 12.08.2019 року, 13.08.2019 року, 15.08.2019 року, 19.08.2019 року, 21.08.2019 року посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області були проведені фактичні перевірки відповідача з питань додержання ним вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції за місцями здійснення ним господарської діяльності у Києво-Святошинському районі Київської області, Іванівському районі Київської області, Вишгородському районі Київської області, Броварському районі Київської області, Бориспільському районі Київської області, у м. Переяслав Київської області, Переяслав-Хмельницькому районі Київської області.

За результатами вищезазначених перевірок Головним управлінням ДФС у Київській області були складені відповідні акти перевірок №420/10-36-40-00-10/42019202 від 13.08.2019 року, №419/10-36-40-00-10/42019202, №415/10-36-40-00-10/42019202, №416/10-36-40-00-10/42019202, №418/10-36-40-00-10/42019202, №417/10-36-40-00-10/42019202 від 12.08.2019 року (а.с. 32-33, 37-39, 43-44, 48-49, 53-54, 58-59), №429/10-36-40-00-10/42019202 та №430/10-36-40-00-10/42019202 від 15.08.2019 року (а.с. 63-64, 68-69), №459/10-36-40-00-10/42019202 та №458/10-36-40-00-10/42019202 від 21.08.2019 року (а.с. 73-74, 78-79), №441/10-36-40-00-10/42019202, №440/10-36-40-00-10/42019202 та №439/10-36-40-00-10/42019202 від 19.08.2019 року (а.с. 83-84, 87-88, 92-93), у висновках яких зазначено про порушення відповідачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме реалізація пального без наявної діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Вищезазначені акти направлялись ГУ ДПС в Київській області відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації, яка була дійсна на момент винесення таких актів, зокрема м. Київ, Дніпропетровський район, вул. Березняківська, 23 та були отримані підприємством, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 34, 65, 75, 89).

На підставі висновків вищезазначених актів перевірки Головним управління ДФС в Київської області було винесені податкові повідомлення-рішення (а.с. 30; 35; 41; 46; 51; 56; 61; 66; 71; 76; 81; 85; 90): від 11.09.2019 року №, №, №, №, №, №, №; від 15.09.2019 року №; від 17.09.2019 року №, №, №, №, №, яким до відповідача було застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у загальному розмірі 3 250 000,00 грн. (по 250 000,00 грн. у кожному податковому повідомленні-рішенні).

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення направлялись ГУ ДПС в Київській області відповідачу засобами поштового зв`язку на юридичну адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро», яка була дійсна на момент прийняття таких рішень, зокрема: м. Одеса, Малиновський район, вул. Балківська, 84 (а.с. 31,72).

Відомостей щодо оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку сторонами не надано, отже, визначені у них грошові зобов`язання є узгодженими.

Також судом встановлено, що відповідно до облікової картки платника податку (а.с. 17-19) та довідки про суму податкового боргу платника податків станом на 10.01.2020 року (а.с. 12) за товариством з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» рахується податкова заборгованість зі сплати орендної плати з юридичних осіб на суму 3 814,36 грн., яка виникла за період серпень листопад 2019 року на підставі самостійно визначених відповідачем у податковій декларації податкових зобов`язань зі сплати за землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік на загальну суму 11 443,08 грн. (по 953,59 грн. за кожний календарний місяць).

Водночас відповідачем у встановлені законодавством строки суму орендної плати за землю сплачено не було, що підтверджує наявність у нього заявленої позивачем до стягнення податкової заборгованості з цього податку на суму 3 814,36 грн.

На підставі вищезазначених обставин судом встановлено, що за товариством з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» на час розгляду справи рахується податкова заборгованість у загальному розмірі 3 253 814, 36 грн., що складається з сум 3 250 000, 00 грн. (адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюну та пального), визначених позивачу контролюючим органом, та 3 814,36 грн. (податкові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб за період серпень листопад 2019 року), самостійно визначені відповідачем у податковій декларації за 2019 рік).

Відповідачем у встановлені законодавством строки суму зазначеної заборгованості сплачено не було, з огляду на що позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Дослідивши адміністративний позов та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-BP (Закон №481/95-BP).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №481/95-BP, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-BP до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії у розмірі 250 000,00 гривень.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону №481/95-BP рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно з ч.5 статті 17 вказаного Закону у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до п.10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Пунктом 11 вказаного Порядку визначено, що суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до бюджету згідно із законодавством.

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

У зв`язку із несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, ГУ ДПС в Київської області на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» направило податкову вимогу форми "Ю" від 07.10.2019 року №113543-53 на суму податкового боргу 3 250 953,52 грн. (а.с. 13).

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, а податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному ПК України.

За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України податковий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи (а.с. 12) у товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» відкриті наступні розрахункові рахунки у банківських установах: р/р НОМЕР_1 (українська гривня) АТ «Альфа-Банк» у м.Києві, МФО 300346; р/р UA0354951 (українська гривня) Казначейство України (ел.адм. податок), МФО 899998; р/рUA0354951 (українська гривня) Казначейство України (ел.адм. податок), МФО 899998.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що сума заборгованості відповідача зі сплати орендної плати з юридичних осіб, адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу пального у загальному розмірі 3 253 814,36 грн. є узгодженою, зазначена заборгованість підприємства підлягає стягненню з банківських рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 3 253 814,36 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 90, 124, 126, 241-246, 251, 255, 257-258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Київській області (03151, м.Київ, вул. Народного ополчення, 5а) до товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» (65005, м. Одеса, вул.Балківська, 84) про стягнення суми податкового боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з банківських рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Вара-Деро» (): р/р НОМЕР_1 (українська гривня) АТ «Альфа-Банк» у м.Києві, МФО 300346; р/р UA0354951 (українська гривня) Казначейство України (ел.адм. податок), МФО 899998; р/рUA0354951 (українська гривня) Казначейство України (ел.адм. податок), МФО 899998 кошти за податковим боргом відповідача, а саме:

- суму податкової заборгованості зі сплати орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 3 814,36 грн. (18010600);

- суму податкової заборгованості зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюну та пального у загальному розмірі 3 250 000,00 грн. (21081500).

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.