Справа № 300/1104/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" липня 2020 р. справа № 300/1104/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) в якому просила: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.11.2019 №222 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 01.03.1997 до 01.06.2001, з 18.08.2003 по даний час та призначити пенсію з дати подання заяви до відповідача (11 серпня 2019 року).
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.08.2019 вона подала до Пенсійного фонду заяву про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. Проте, відповідач рішенням за № 222 від 27.11.2019 відмовив їй в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, оскільки з 18.08.2003 по даний час, ОСОБА_1 працювала дезінфектором по сумісництву на 0,5 ставки, а дана посада не передбачена Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також у зв`язку із відсутністю даних про проведення атестації робочого місця. Крім того, Пенсійний фонд не зарахував до пільгового стажу роботи позивача за списком №2 період з 01.03.1997 по 01.06.2001, враховуючи те, що робоче місце сестри господарки, дезінфектора не проатестоване, а також посада дезінфектора не передбачена списком №2. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області неправомірно відмовило позивачу у зарахуванні до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 01.03.1997 до 01.06.2001, з 18.08.2003 по 11.08.2019.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 60-61).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 22.06.2020, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заперечило щодо заявлених позовних вимог. Згідно відзиву, представник відповідача зазначив, що загальний стаж робити ОСОБА_1 складає 38 років 2 місяці, стаж роботи на пільгових умовах за списком № 2 складає 2 роки 2 місяців 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах передбаченого п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При розгляді заяви щодо призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу, період роботи з 01.03.1997 до 01.06.2001 на посаді дезінфектора та сестри-господарки до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 пенсійним фондом не зараховано, тому, що згідно результатів атестації робочих місць в Залучанському дитячому будинку-інтернаті наказ №94 від 23 11.1998 наказ №64 від 15.06.2002, №49 від 04.06.2003, №69 від 03.06.2008, №154 від 02.12.2008, №60 від 14.11.2013, №199-к від 13.11.2018, робочі місця сестри-господарки та дезінфектора не проатестовані.
Вказав, що до пільгового стажу роботи за списком №2 позивачу зараховано період з 01.06.2001 по 17.08.2003 в Залучанському дитячому будинку-інтернаті, що становить 2 роки 2 місяці 17 днів, так як ОСОБА_1 працювала па посаді молодшої медичної сестри-ванщиці на повну ставку, що підтверджено матеріалами про результати проведення атестації робочих місць заявниці. Однак, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 18.08.2003 по даний час, оскільки з 18.08.2003 позивач працювала неповний робочий день на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 та з урахуванням того, що з 18.08.2003 позивач працювала по сумісництву, на 0,5 ставки дезінфектором, а дана посада не передбачена Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вказав, що протягом періоду з 18.08.2003 по даний час позивач працювала неповний робочий день на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, тому відповідно, не набула права на зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу. Оскільки, у позивача відсутній підтверджений стаж роботи на пільгових умовах - 10 років, тому у позивачки відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 по досягненні 55 років, а саме з 11.08.2019. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, з врахуванням правових висновків Верховного Суду встановив таке.
12.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила призначити пенсію за вислугу років на пільгових умовах по Списку №2 (а.с. 81).
Рішенням від 27.11.2019 за № 222 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з підстав недостатності пільгового стажу (а.с. 136-137). Зокрема, в зазначеному рішенні №222 відповідач вказав, що загальний стаж роботи позивача складає 38 років 2 місяців, пільговий стаж роботи за списком №2 складає 2 роки 2 місяці. Відповідач повідомив ОСОБА_1 , що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 18.08.2003 по даний час, оскільки з 18.08.2003 вона працювала по сумісництву, 0,5 ставки дезінфектором, а дана посада не передбачена Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Оскільки документально підтверджений пільговий стаж роботи становить 2 роки 2 місяці, при необхідних 10 роках, тому права на пенсію на даний час немає. Право на пенсію за віком на загальних підставах ОСОБА_1 набуде при досягненні 60 річного віку.

Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в призначенні пенсії протиправною, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила визнати зазначену відмову протиправною та зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 01.03.1997 до 01.06.2001 та з 18.08.2003 по 11.08.2019.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Нормами ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон України № 1058- ІV).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закон України №1058- ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV, передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, показників, затвердженим Кабінетом Міністрів та за результатами атестації робочих місць, досягнення 55 років і за наявності страхового стажу неменше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Наведені положення статті 114 Закону №1058-IV збігаються із приписам статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

За приписами ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст. ст. 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону № 1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731 (далі - Наказ №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно п. 10 Наказу №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п.23 та 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (10.08.2019 їй виповнилось 55 років), згідно даних трудової книжки серія НОМЕР_1 має загальний трудовий стаж 38 років 2 місяці 17 днів (а.с. 88-89), що підтверджено розрахунком стажу (а.с. 80), з яких: 2 роки 2 місяці 17 днів пільговий стаж за списком №2.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, позивач:

з 01.03.1997 прийнята на посаду дезінфектора у Залучанський дитячий будинок-інтернат (наказ № 21 від 28.02.1997);

з 16.10.2000 переведено на посаду сестри-господарки (наказ № 88 від 16.10.2000);

з 01.06.2001 переведено на посаду молодшої медичної сестри-ванщиці (наказ №53 від 31.05.2001);

з 01.12.2008 згідно класифікатора професій ДК 003: 2005 перейменовано на посаду молодша сестра (санітарка-ванщиця) (наказ № 152 від 28.11.2008);

з 01.03.2011 переведена на посаду молодшої медичної сестри (сестри няньки) (наказ №26 від 28.02.2011).

Щодо зарахування ОСОБА_1 , до пільгового стажу період роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, з 01.03.1997 до 01.06.2001, суд зазначає наступне.

Відповідно до даних трудової книжки серія НОМЕР_1 позивач прийнята у Залучанський дитячий будинок-інтернат, з 01.03.1997 на посаду дезінфектора, а з 16.10.2000 по 01.06.2001 працювала на посаді сестри-господарки (а.с. 89).

Суд зазначає, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.11.1993 №229, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.1993 за №198 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників закладів охорони здоров`я та соціального захисту населення» (який втратив чинність 11.04.2001), посада «дезінфектор» мала тарифний розряд 10 серед тарифних розрядів середнього медичного персоналу (пункт 3.4 розділу 2).

Крім того, згідно з Державним Класифікатором професій (ДК 003-95), затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 р. №257, до категорії «молодший медичний персонал» відносяться: - молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.), КП 5132; - молодша медична сестра по догляду за хворими, КП 5132, - сестра-господиня, КП 4131.

Додатком №2 до листа Міністерства праці України №06/1-4088 від 04.12.1996 відпрацьованого разом з Міністерством охорони здоров`я України, вказується, що до видів діяльності молодшого медичного персоналу, які відносяться до безпосереднього обслуговування хворих в лікувально-профілактичних установах, відділеннях, кабінетах, що передбачено розділом XXIV Списку №2 відносяться: - перев`язка, пересування тяжкохворих з відділень до діагностичних кабінетів, прийомного відділення, до стаціонару тощо; - санітарна обробка хворих, зміна натільної та постільної білизни, санітарно-гігієнічна обробка ван, миття посуду, інструментарію, інвентаря тощо; - безпосередня роздача їжі хворим, індивідуальне годування хворих, - санітарно-гігієнічний догляд за хворими, прибирання палат і допоміжних приміщень у відділеннях.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. №162, який був чинний з 11.03.1994 по 06.02.2003, вказано в розділі ХХIV Установи охорони здоров`я і соціально забезпечення, середній медичний персонал та молодший медичний персонал, без зазначення конкретних посад.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, посади сестра-господиня та дезінфектра відносяться до посад молодшого медичного персоналу, тому відмова зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, є протиправною, а тому, суд дійшов висновку, що вказаний період слід зарахувати до стажу ОСОБА_1 , який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Водночас, слід зазначити, що номенклатурою спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою» від 23 листопада 2007 року №742 передбачена спеціальність «медико-профілактична справа», за якою атестуються молодші спеціалісти з медичною освітою, що працюють, зокрема, на посадах інструкторів-дезінфекторів.

Професійна назва «інструктор-дезінфектор» передбачена розділом «Фахівці» галузевим випуском 78 «Охорона здоров`я» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, що затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 березня 2002 року №117, кваліфікаційними вимогами до якої є неповна вища освіта (молодший спеціаліст) за напрямом підготовки «Медицина», спеціальністю «Медико-профілактична справа». У зазначеному розділі затверджені професійні назви спеціалістів, які належать до середнього медичного персоналу (з неповною вищою медичною освітою, раніше - середньою медичною освітою).

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, в розділі ХХIV охорона здоров`я та соціальна допомога, вказано посади працівників, які безпосередньо обслуговують хворих, серед яких зазначені молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою, тому, стаж роботи з 18.08.2003 по 11.08.2019 підлягає зарахуванню при призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

При цьому, слід заначити, що відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що діяли на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь час роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умовою підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 вересня 1992 року і за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 вересня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд констатує, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а, провадження № 11-1207апп19.

Суд зазначає, що 27.09.2019 Залучанський дитячий будинок-інтернат видав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №01-10/155(а.с.38), згідно якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Залучанському дитячому будинку-інтернаті і за період з 01.06.2001 по даний час, виконувала догляд за каліками та розумово-відсталими дітьми за професією, посадою молодша медична сестра (санітарка-нянька), що передбачена Списком №2 розділ ХХІV підрозділ абзац 4, підстава постанова КМУ№708 від 14.08.19. Підстава для видачі наказ №53 від 31.05.2001,№26 від 28.02.2011, книги наказів та нарахування заробітної плати з 2001 по даний час.

Також, слід зазначити, що згідно Акта №218/СН/2/2 зустрічної перевірки документів про пільговий стаж роботи (список №2) гр. ОСОБА_1 від 14.011.2019, підтверджено, що позивач з 01.06.2001 по 18.08.2003 працювала на посаді молодшої медичної сестри-ванщиці, з 18.08.2003 по 01.03.2011 працювала на посаді 0,5 ставки медичної сестри-ванщиці та по сумісництву на 0,5 ставки дезінфктора, з 01.03.2011 по даний час працює на посаді 0,5 ставки молодшої медичної сестри (санітарки-няньки) та по сумісництву на 0,5 ставки дезінфектора. Підтверджено, що довідки від 27.09.2019 №01-10/155, 156, та від 08.11.2019 №01-10/164 видані Залучанським дитячим будинком-інтернатом відповідають первинним документам (зворотній бік а.с. 101).

Відповідно до п. 9 Порядку №383, пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються: 1) за Списком №2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1, а інша в Списку №2; 2) на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1 або Списку №2, а інша цими Списками не передбачена.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача, що одна із виконуваних робіт, професій чи посад ОСОБА_1 , передбачена в Списку №2 (молодшої медичної сестри-ванщиці та молодшої медичної сестри (санітарки-няньки)), а інша цими Списками не передбачена (посада дезінфектора), оскільки падана посада передбачена Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи те, що на дату звернення із заявою про призначення зазначеної пенсії позивач мала загальний трудовий стаж не менше 30 років (38 років 2 місяці 17 днів), з них пільговий стаж не менше 10 років (з 01.03.1997 до 01.06.2001- 4 роки 3 місяці, з 18.08.2003 по 31.10.2019 16 років 2 місяці 14 днів), суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1788-XII, тому відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні зазначеної пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

В даному випадку із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 12.11.2019 (а.с. 81).

Судом встановлено, що 12.11.2019 позивач надала відповідачу всі необхідні документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, а тому в суду наявні правові підстави для скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 27.11.2019 № 222.

З висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 25.04.2019 в справі №159/4178/16-а, вбачається, що при дослідженні обставин справи (оскарження правомірності відмови пенсійного органу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2) необхідно враховувати ступінь вини позивача у відсутності повного об`єму необхідних для реалізації його прав документів та повноті записів у наявних підтверджуючих пільговий стаж документах, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

З огляду на встановлені судом обставини щодо подання позивачем відповідачу разом зі заявою від 12.11.2019 всіх необхідних документів, при наявності всіх встановлених пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» умов для призначення ОСОБА_1 , пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку про те, що позивач не може бути позбавлений гарантованого Державою пенсійного забезпечення. На переконання суду, за наявності формальної підстави для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, законної мети такої відмови, яка спрямована на те, щоб відповідна пенсія була призначена тим особам, які мають на це законне право, в той же час позбавлення позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2, за встановлених судом вище обставин, буде не пропорційним втручанням в його право на отримання відповідних пенсійних виплат, гарантоване статтею 1 протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

При цьому суд звертає увагу на те, що з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

Надаючи об`єктивну оцінку факту порушеного права ОСОБА_1 , враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, - суд дійшов висновку, що для забезпечення верховенства права в спірних правовідносинах, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу з 12.11.2019 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно вимог частини 1 статті 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.11.2019 №222 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 01.03.1997 до 01.06.2001 та з 18.08.2003 по 11.08.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 12.11.2019 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.