Справа № 380/739/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №380/739/20

22 липня 2020 року

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.,

за участю:

представника позивача Мельника С.І.,

представника відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» (місцезнаходження: 79035, м.Львів, вул.Зелена, 149, корп.4, ) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 № форми «Р», яким збільшено суму грошового забезпечення по податку на прибуток в сумі 217013,75грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 № форми «Р», яким збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість в сумі 693732,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт перевірки, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, містить висновки, що ґрунтуються на припущеннях. Господарські операції між позивачем та його контрагентами ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн», ТзОВ «Пілігрим Сервіс» підтверджується договорами, укладеними належним чином та у відповідній формі; наявністю первинної документації за господарськими операціями з контрагентами; рухом активів в процесі здійснення господарських операцій; актами виконаних робіт; банківськими виписками. Позивач вважає, що в акті перевірки податковий орган не навів будь-яких фактів щодо визнання первинних документів, поданих позивачем під час перевірки, недійсними, оскільки були відсутні будь-які судові рішення про скасування установчих документів чи свідоцтва платника ПДВ даного СГД. На думку представника позивача, будь-яка неправомірна діяльність контрагентів не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку. Позивач покликається і на ту обставину, що податкові накладні, виписані його контрагентами були зареєстровані. Тому вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, та просить суд їх скасувати.

Ухвалою від 27.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електроні докази.

На виконання ухвали суду відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені з дотриманням вимог чинного законодавства України, так як підставою їх прийняття є результати перевірки, в процесі проведення якої встановлено те, що позивачем не здійснювалися господарські операції з ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн» та ТзОВ «Пілігрим Сервіс», а тому безпідставно занижено податок на прибуток. Крім того, вказує на те, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правових договорів не свідчить про реальність вчинення відповідних операцій, оскільки реалізація умов договору та його фактичне виконання для цілей ведення податкового обліку має бути підтверджено належним чином оформленими первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначає також те, що перевіркою не встановлено придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей та послуг у ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн» та ТзОВ «Пілігрим Сервіс», а лише оформлено первинні документи. Зважаючи на це, аргументи, наведені у позовній заяві, не спростовують зафіксовані порушення в акті перевірки та не можуть бути підставою для скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень. Відповідач вважає, що надані до перевірки ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» документи по взаємовідносинах з ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн» та ТзОВ «Пілігрим Сервіс» мають статус формально складених та не підтверджують реальність здійснення таких операцій. З огляду на зазначене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 01.07.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» зареєстроване 29.07.2014 виконавчим комітетом Львівської міської ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 29.07.2014 №0035129, , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач взятий на податковий облік 30.07.2014 за №47, на час проведення перевірки перебував на обліку у ГУДПС у Львівській області (Галицьке управління, Сихівська ДПІ).

Місцезнаходження платника податків: 79035, м.Львів, вул.Зелена, 149, корп.4.

У періоді, який перевірявся, суб`єкт господарювання був платником: податку на додану вартість; податку на доходи фізичних осіб; податку на прибуток приватних підприємств; єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; військового збору.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» - є підприємством, яке здійснює господарську діяльність з метою отримання прибутку.

Види діяльності ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» по коду КВЕД: 42.99 Будівництво інших споруд; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.31 Штукатурні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у.; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів;77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний); 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 42.21 Будівництво трубопроводів; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Головне управлінням ДПС у Львівській області на підставі наказу від 29.11.2019 №2520 провело документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» з питань проведення взаємовідносин із ТзОВ «Центрбудпостач» () за період грудень 2017, ТзОВ «ТД Штерн» () та ТзОВ «Пілігрим Сервіс» () за період червень 2019року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток.

З акта перевірки вбачається таке.

Відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» в процесі перевірки використано таку податкову інформацію по ТзОВ «Центрбудпостач»: перебуває на обліку в ГУ ДФС у Донецькій області (м. Слов`янськ), основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, свідоцтво платника ПДВ анульовано 26.12.2018. Останя декларація з ПДВ подана за березень 2018року, і з травня не звітується. Відповідно до поданого фінансового звіту чисельність працівників за період грудень 2017року - 23 чол. (звільнено 21.12.2017 - 9 чол. та 29.12.2019 - 2 чол., основні засоби відсутні, земельні ділянки відсутні. Враховуючи реальний час здійснення операцій з ТзОВ «Центрбудпостач», відсутність у даного контрагента необхідної кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничо-складських приміщень, матеріалів та іншого майна, а також відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості з виконаня робіт, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, перевіркою не підтверджується факт придбання ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» робіт, будівельних матеріалів та інструментів у значній кількості та об`ємі у ТзОВ «Центрбудпостач» за період грудень 2017року на загальну суму 1157403,00грн., в тому числі ПДВ на суму 192900,50грн.

Відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» в процесі перевірки використано таку податкову інформацію по ТзОВ «Пілігрим Сервіс»: перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області (Городоцький район), основний вид діяльності діяльність посередників в торгівлі товарами широкого асортименту, зареєстрований платником ПДВ із 01.06.2019. Остання декларація з ПДВ подана за серпень 2019року, і з вересня 2019року не звітується. Відповідно до поданого фінансового звіту чисельність працівників за період червень 2019року - 1 чол., основні засоби відсутні, земельні ділянки відсутні. Враховуючи реальний час здійснення операцій з ТзОВ «Пілігрим Сервіс», відсутність у даного контрагента реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), необхідної кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничо-складських приміщень, матеріалів та іншого майна, матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення перевезення, зберігання відповідних обсягів товару, а також відсутність документів щодо транспортування ТМЦ (договорів перевезення, товарно-транспортних накладних, дорожніх листів), які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, перевіркою не підтверджується факт придбання ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» робіт, послуг у ТзОВ «Пілігрим Сервіс» за червень 2019року на загальну суму 612879,00грн., в тому числі ПДВ на суму 102147,00грн.

Відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» в процесі перевірки використано таку податкову інформацію по ТзОВ «ТД Штерн»: перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області (Городоцький район), основний вид діяльності неспеціалізована оптова торгівля, зареєстрований платником ПДВ із 31.12.2018. Остання декларація з ПДВ подана за червень 2019року, і з липня 2019року не звітується. Відповідно до поданого фінансового звіту чисельність працівників за період травень 2019року - 1 чол., основні засоби відсутні, земельні ділянки відсутні. Враховуючи реальний час здійснення операцій з ТзОВ «ТД Штерн», відсутність у даного контрагента реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), необхідної кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничо-складських приміщень, матеріалів та іншого майна, матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення перевезення, зберігання відповідних обсягів товару, а також відсутність документів щодо транспортування ТМЦ (договорів перевезення, товарно-транспортних накладних, дорожніх листів), які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, перевіркою не підтверджується факт придбання ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» робіт, послуг у ТзОВ «ТД Штерн» за червень 2019року на загальну суму 1559613,00грн., в тому числі ПДВ на суму 259935,53грн.

За наслідками перевірки контролюючий орган дійшов висновку про нереальність здійснення господарських операцій з отримання робіт, послуг ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн», ТзОВ «Пілігрим Сервіс» та ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія», так як їх діяльність спрямована лише на отримання податкової вигоди шляхом декларування податкового кредиту на підставі первинних документів. В акті зазначено, що в первинних документах, виписаних ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн», ТзОВ «Пілігрим Сервіс» для ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія», зафіксовано господарські операції, які фактично не відбулися. Тому податкові накладні, договори, акти виконаних робіт не мають юридичної сили первинних документів, відповідно, ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» неправомірно сформовано регістри бухгалтерського обліку та податкової звітності на підставі таких первинних документів. Такі документи мають статус формально складених та не підтверджують реальність здійснення таких операцій. Перевіркою товариства встановлено порушення, а саме: заниження податку на прибуток за 2017рік у сумі 173611,00грн. та заниження по податку на додану вартість на загальну суму 554986,00грн., в т.ч. за грудень 2017року у сумі 192901,00грн., за червень 2019року у сумі 362085,00грн. чим порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт №683/05-09/39325431 від 13.12.2019, у якому зафіксовано порушення позивачем:

-п.5, п.6. п.7, п.9 П (С) БО 16 «Витрати», п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток за 2017рік в загальній сумі 173611,00грн.;

- п.198.1, п.198.2, 198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 554986,00грн. в т.ч. за грудень 2017року в розмірі 192901,00грн., за червень 2019року в розмірі 362085,00грн.

На підставі висновків акта перевірки №683/05-09/39325431 від 13.12.2019 ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

- від 09.01.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за податковим зобов`язанням в сумі 173611,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 43402,75грн., всього 217013,75грн.;

- від 09.01.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням в сумі 554986,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 138746,50грн., всього 693732,50грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, що виніс відповідач, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Правові відносини щодо віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених ст.216 ЦК України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному ст. 50 цього Кодексу.

Згідно з п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Так, в розумінні ст.1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

-зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з п.135.1. ст.134 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст.134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 (зі змінами та доповненнями) (далі - Положення №318) витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Згідно з п.6 Положення №318 втратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.7 Положення №318 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Зі змісту наведених норм вбачається, що витрати підприємства можна враховувати при обчисленні об`єкта оподаткування лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування витрат підприємства.

Таким чином, витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та віднесення ним сум до валових витрат.

Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 ПК України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Крім того, відповідно до пп. «а», «б» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Цією постановою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 117, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За визначенням термінів, наведеному в пункті 1 Порядок № 117:

- моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства;

- критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 117 податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунок коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5 Порядку №117).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6 Порядку №117).

Пунктом 10 Порядку №117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Державна фіскальна служба України листом від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 визначила критерії ризиковості платника податку. Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 та абз.1 п.49.2 і п.49.18 ст49 ПК України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам пі.п. 16.1.3 п.16.1 ст.16 та п.46.2 ст. 46 ПК України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п. 198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог вказаного Положення.

Пункт 2 вказаного Положення передбачає, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

З урахуванням зазначених норм, суд досліджує обставини щодо реальності господарських операцій позивача з контрагентом - взаємовідносин із ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн», ТзОВ «Пілігрим Сервіс».

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» має ліцензію, видану Державною

архівтектурно-будівельною інспекцією України від 26.07.2017 № 31-Л на проведення

господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.

16.08.2017 Комунальний заклад Львівської міської ради «Львівський обласний центр репродуктивного здоров`я населення» (замовник) та ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» (підрядник) уклали договір №92 про проведенння робіт по обєкту «Реконструкція будівель та системи теплопостачання Комунального закладу Львівської міської ради «Львівський обласний центр репродуктивного здоров`я населення»» з метою енергозбереження по вул. Короленка, 9 у м.Львові, обов`язок щодо виконання яких покладається на підрядника. Підставою для укладення договору є протокольне рішення тендерного комітету та повідомлення про намір укасти договір про закупівлю.

Відповідно до п.2.1 підрядник повинен розпочати виконання робіт за договором відповідно до узгодженого графіку виконання робіт та плану фінансування робіт та передати об`єкт замовнику у відповідності до положень і умов договору у термін визначений у графіку виконання робіт.

Відповідно до п.2.2 п.2 датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником. Підрядник може закінчити виконання робіт та передати об`єкт замовнику достроково. При цьому підрядник несе перд замовником повну відповідальність за неналежне виконання субпідрядником зобов`язань підрядника за цим договором.

Відповідно до пп. 4.3. п. 4 цього договору підрядник має право залучати до виконання договору третіх осіб (субпідрядників) (том 1 а.с. 105-114).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» передало замовнику Комунальному закладу Львівської міської ради «Львівський обласний центр репродуктивного здоров`я населення» виконані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №4, №3 за грудень 2017року від 22.12.2017, №2 від 14.12.2017 (том 1 а.с.116-121, 130-137, 139-141), підсумковими відомостями ресурсів (витрати по факту)(том 1 а.с.122-128, 142-144), довідками про вартість виконаних будівельних робіт(та витрат) за грудень 2017 від 22.12.2017, від 18.12.2017, від 14.12.2017(том 1 а.с. 115, 129, 138).

22.08.2017 Комунальний заклад Львівської міської ради Державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут (замовник) та ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» (підрядник) уклали договір №22/08/17 про реконструкцію будівель та системи теплопостачання спортивно-культурного комплексу Львівського державного ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут по вул.Пасічній, 68 у м.Львові, з метою енергозбереження, відповідно до якого підрядник зобов`язується у відповідності до умов даного договору виконати роботи «Реконструкцію будівель та системи теплопостачання спортивно-культурного комплексу Львівського державного ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут по вул.Пасічній, 68 у м.Львові з метою енергозбереження» (45450000-6 інші завершальні будівельні роботим), а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.2.1 при виконанні робіт підрядник використовує свої матеріали. У випадку виявлення замовником фактів використання підрядником неякісних матеріалів, підрядник зобов`язаний негайно замінити такі матеріали за свій рахунок, або відшкодувати завдані замовнику збитки підтверджені документами.

Відповідно до п.2.2 п.2 підрядник виконує роботи власними силами та засобами. Залучення субпідрядникі для виконання окремих видів робіт по даному договору допускається лише зі згоди замовника. При цьому підрядник несе перд замовником повну відповідальність за неналежне виконання субпідрядником зобов`язань підрядника за цим договором.

Відповідно до пп. 5.3.2 п. 5.3 цього договору підрядник має право за наявності письмової згоди замовника залучати для виконання окремих видів робіт субпідрядні організації до виконання робіт, визначених договором (том 1 а.с. 56-60).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» передало замовнику Комунальному закладу Львівської міської ради Державному ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут виконані роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за грудень 2017року від 28.12.2017 (том 1 а.с.62-67), підсумковою відомостю ресурсів (витрати по факту)(том 1 а.с.68-75), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт(та витрат) за грудень 2017 від 28.12.2017 (том 1 а.с.61).

02.10.2017 Буська центральна районна лікарня (замовник) та ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» (підрядник) уклали договір №2 про закупівлю робіт, відповідно до якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати та здати йому в установлений договором строк закінчені роботи по реконструкції, а замовник зобовязується надати підряднику обсяг робіт, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти від підрядника роботи/об`єкти та оплатити їх.

Відповідно до п.3 договору договірна ціна визначається на основі проектно-кошторисної документації, яка є невідємною частиною договору і складає 4620806,00грн.

Відповідно до пп. 4.2.1 п.4.2 цього договору замовник зобов`язаний забезпечити своєчасну, не пізніше ніж через 5 робочих днів з моменту набуття чинності договору, передачу підряднику обсяг робіт, передати у той ж час проектно-кошторисну документацію, інші необхідні вихідні дані відповідно до договору.

Відповідно до пп. 4.3.1 п.4.3 цього договору підрядник має право залучати за згодою замовника до виконання договору третіх осіб (субпідрядників) (том 2 а.с. 26-32).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» передало замовнику Буській центральній районній лікарні виконані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №5 за грудень 2017року, №4 за грудень 2017року від 20.12.2017, №3 за грудень 2017року, №4 за грудень 2017року (том 2 а.с.35-39, 47-49, 53-55, 61-62), підсумковими відомостями ресурсів (витрати по факту)(том 2 а.с.40-46, 50-51, 56-60, 63-66), актом №1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 20.12.2017(том 2 а.с.34), довідками про вартість виконаних будівельних робіт(та витрат) за грудень 2017 (том 2 а.с.33, 52).

Також 22.12.2017 Комунальний заклад Львівської міської ради «Львівський обласний центр репродуктивного здоров`я населення» (замовник) та ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» (підрядник) уклали договір №22/12 про проведенння додаткових робіт по обєкту «Реконструкція будівель та системи теплопостачання Комунального закладу Львівської міської ради «Львівський обласний центр репродуктивного здоров`я населення»» з метою енергозбереження по вул. Короленка, 9 у м.Львові, обов`язок щодо виконання яких покладається на підрядника.

Відповідно до п.2.1 підрядник повинен розпочати виконання робіт за договором відповідно до узгодженого графіку виконання робіт та плану фінансування робіт та передати об`єкт замовнику у відповідності до положень і умов договору у термін визначений у графіку виконання робіт.

Відповідно до п.2.2 п.2 датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником. Підрядник може закінчити виконання робіт та передати об`єкт замовнику достроково. При цьому підрядник несе перд замовником повну відповідальність за неналежне виконання субпідрядником зобов`язань підрядника за цим договором.

Відповідно до пп. 4.3. п. 4 цього договору підрядник має право залучати до виконання договору третіх осіб (субпідрядників) (том 2 а.с. 67-75).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» передало замовнику Комунальному закладу Львівської міської ради «Львівський обласний центр репродуктивного здоров`я населення» виконані роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2017року від 22.12.2017 (том 2 а.с.77-79), підсумковою відомостю ресурсів (витрати по факту)(том 2 а.с.80-82), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) за грудень 2017року від 22.12.2017 (том 2 а.с. 76).

16.10.2018 Акціонерне товариство «Укртранснафта» (замовник) та ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» (підрядник) уклали договір на виконання робіт (підряду) №22/43 з використанням власних матеріально-технічних засобів підрядника (з авансом).

Відповідно до п.1 цього договору та за результатами проведеної процедури закупівлі (відкритті торги, згідно з протоколом Тендерного комітету замовника у м.Києві №160ТК/4 від 26.09.2018) замовник доручає, а підрядник забезпечує, відповідно до проектної документації і умов цього договору, виконання робіт «Капітальний ремонт об`єктів НСП «Жулин» з приведенням їх до належного технічного стану Львівська область, Стрийський район, с.Жулин, вул.Стрийська, 1а НПС «Жулин». Підрядник зобов`язується своїми силами та з використанням власних матеріально-технічних засобів виконувати роботи, що обумовлені у договорі та визначені проектною документацією. Підрядник має право залучати до виконання договору третіх осіб-субпідрядників.

Відповідно до пп. 4.1. п. 4 цього договору передача виконання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконання будівельних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до пп. 4.2. п. 4 цього договору акт приймання виконаних будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця. Замовник протягом 5 робочих днів перевіряє достовірність отриманого акта в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показниками якості, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання (том 1 а.с. 145-154).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» передало замовнику Акціонерному товариству «Укртранснафта» виконані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №7, №9, №10 за липень 2019року від 01.08.2019, №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №13, №14, №15 за серпень 2019року від 30.08.2019, за липень 2019року від 26.07.2019 (том 1 а.с.160-163, 164-167, 168-170, 171-173, 174-176, 180-183, 184-187, 188-191, 192-195, 196-199, 200-203, 204-207, 208-211, 212-215, 216-219, 220-223, 224-227, 228-231, 235-238), підсумковою відомістю ресурсів (том 1 а.с.239-240), розрахунком загальновиробничих витрат до акту КБ-2в (том 1 а.с.241), довідками про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) за липень 2019року від 01.08.2019, за серпень 2019року від 30.08.2019, за липень 2019року від 26.07.2019 (том 1 а.с. 157-159, 177-179, 232-234).

Щодо фінансово-господарських відносин позивача із ТзОВ «Центрбудпостач», суд встановив наступні обставини.

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» як генпідрядник залучило в листопаді 2017року для виконання робіт за переліченими договорами підряду ТзОВ «Центрбудпостач» як субпідрядника.

16.11.2017 між ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» та ТзОВ «Центрбудпостач» було укладено договір субпідряду №16/11/19, відповідно до якого ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає - «генпідрядником», а ТзОВ «Центрбудпостач» - «субпідрядник» (том 1 а.с.76-78).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

Відповідно до п.1 Договору генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується виконати роботи «Реконструкцію будівель та системи теплопостачання спортивно-культурного комплексу Львівського державного ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут по вул.Пасічній, 68 у м.Львові з метою енергозбереження» ()45450000-6 інші завершальні будівельні роботим), відповідно до п. 2.3 п.2 договору та передати виконані роботи генпідряднику за актом про прийняття виконаних робіт по договору, а генпідрядник зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх вартість відповідно до умов цього договору.

Як визначено в пункті 4.1 п.4 Договору, вартість робіт за договором визначається договірною ціною та проектно-кошторисною документацією, які є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.4.2 п.4 Договору розрахунки за виконані роботи проводяться у безготівковій формі або іншими способами згідно чинного законодавства України.

На виконання договору субпідряду від №16/11/17 від 16.11.2017 ТзОВ «Центрбудпостач» (субпідрядник) виконало роботи на об`єкті ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» «генпідрядника».

Субпідрядником по факту виконання робіт виписано податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати .

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 (КБ-2в) (том 1 а.с.80-85), підсумкових відомостей ресурсів (витрат по факту)(том 1 а.с.86-97) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 (КБ-3) від 28.12.2017субпідрядник виконав роботи по «Реконструкцію будівель та системи теплопостачання спортивно-культурного комплексу Львівського державного ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут по вул.Пасічній, 68 у м.Львові з метою енергозбереження» на загальну суму 577286,40грн. в т.ч. ПДВ - 96 214,40грн.(том 1 а.с.79).

Також, 28.12.2017 між ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» з однієї сторони та ТзОВ «Центрбудпостач» з другої сторони було укладено акт приймання передачі №1 до договору № 16/11/17 від 16.11.2017, відповідно до якого, вартість переданого товару становить 2008710,44 грн.(том 1 а.с.98-101).

Відповідно до умов договору від 16.11.2017 №16/11/17, ТзОВ «Львівська

теплоенергетична компанія» отримано від ТзОВ «Центрбудпостач» податкову накладну

№79 від 28.12.2017 на загальну суму481072,00грн.(том 1 а.с.102).

Сума податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною, включено

ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» до складу податкового кредиту в грудні 2017, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за період грудень 2017.

Податкова накладна, отримана від ТзОВ «Центрбудпостач» та включена ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» до складу податкового кредиту, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями: -Дт 94 Кт 63- 481072,00грн.;-Дт 644 Кт 63 - 96214,40 грн.

ТзОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в грудні 2017відображено отримання в ТзОВ «Центрбудпостач» субпідрядних робіт на суму 577286,40грн. в т.ч. ПДВ - 96214,40 грн.

Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі.

Суд також встановив, що ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія»

перерахувала кошти ТзОВ «Центрбудпостач» згідно із банківськими виписками, на загальну суму 577 286,40 грн. в т.ч. 15.01.2018 - 200 000,00грн., 18.01.2018 р - 377286,40грн.(том 1 а.с.103-104).

Крім цього ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» укладено із ТзОВ «Центрбудпостач» договір поставки від 05.12.2017р. № 05/12/2017 відповідно до якого ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає - «покупцем», а ТзОВ «Центрбудпостач» - «постачальником».

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

Відповідно до п.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар, що зазначений у специфікаціях, що є невід`ємними додатками до цього договору.

Відповідно до п.4 договору оплата здійснюється покупцем на підставі підписаних кожною із сторін видаткових накладних. Усі розрахунки, передбачені цим договором, здійснюється з використанням національної валюти України гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника. Постачальник несе відповідальність за якість переданого у власність покупця товару (том 2 а.с.6-8).

Відповідно до умов договору від 05.12.2017 ТзОВ «Львівська

теплоенергетична компанія» отримано від ТзОВ «Центрбудпостач» видаткові накладні

№2700 від 16.12.2017 на загальну суму 120035,47грн., №2699 від 16.12.2017 на загальну суму 73212,65грн., №2701 від 19.12.2017 на загальну суму 6173,59грн., №2703 від 19.12.2017 на загальну суму 153064,00грн., №2702 від 19.12.2017 на загальну суму 15732,10грн., №2704 від 20.12.2017 на загальну суму 80219,71грн., №2705 від 22.12.2017 на загальну суму 131679,41грн.(том 2 а.с.11-17), а також податкові накладні №23 від 16.12.2017, №33 від 19.12.2017, №24 від 16.12.2017, №32 від 19.12.2017, №32 від 19.12.2017, №37 від 20.12.2017, №34 від 19.12.2017 (том 2 а.с.19-25).

Податкові накладні, отримані від ТзОВ «Центрбудпостач» включені ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями: Дт 20 Кт 63 - 483430,47грн.; Дт 644 Кт 63 - 96686,16грн.

ТзОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в грудні 2017 відображено отримання в ТзОВ «Центрбудпостач» будівельних матеріалів та інструментів на суму 580116,93грн. в т.ч. ПДВ - 96 686,16грн.

Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі, що підтверджується випискою по особовому рахунку за 12.01.2018 (том 2 а.с.18).

Суд також зазначає, що на момент проведення перевірки в «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України» не встановлено розбіжностей по взаєморозрахунках між підприємствами. Боргові зобов`язання перед бюджетом у ТзОВ «Центрбудпостач» відсутні, підприємство не перебуває в процесі припинення або ліквідації.

За таких обставин, суд вважає, що первинні документи по взаємовідносинах із ТзОВ «Центрбудпостач» належним чином оформлені, підписані уповноваженими представниками.

В ході розгляду справи відповідач не довів, що документи, якими платник обґрунтовує своє право на податковий кредит, оформлені з порушенням вимог чинного законодавства, містять недостовірні відомості щодо змісту правочину або підписані не уповноваженою особою. При цьому, відповідач не заперечує, що відомості, які містяться в договорах та інших первинних документах, податкових накладних контрагентів, відповідають даним, які містяться в податковій інформації податкового органу.

Відповідач не надав суду належних і достатніх доказів того, що позивачу було відомо або повинно було бути відомо про податкові порушення, допущені контрагентом, і у зв`язку із цим ним не проявлено належної обачності при виборі контрагента. Доказів наявності фактів взаємозалежності або узгодженості дій платника і ТзОВ «Центрбудпостач», а також застосування платником схеми розрахунків, яка свідчать про повернення грошових коштів платнику або особам, які мають до нього відношення, відповідач не надав.

Таким чином, при виборі контрагента, який постачав товарно-матеріальні цінності, позивач проявив належну обачність. В свою чергу, відповідач не надав належних і достатніх доказів, які дозволяють зробити висновок про безпідставність одержаної податкової вигоди за взаємовідносинами позивача із ТзОВ «Центрбудпостач».

Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що у ТзОВ «Центрбудпостач» не мало достатньої кількості працівників і відповідного технічного забезпечення, а відповідно, не мав і реальної можливості реалізовувати товарно-матеріальні цінності, оскільки всупереч вимогам ст. 83 ПК України не доведено використання контрагентом основних засобів, транспорту на інших підставах, зокрема на праві оренди, а також того, що ним не залучалися працівники на підставі цивільно-правових договорів.

Суд також зазначає, що у відповідача відсутні правові підстави для висновків про заниження позивачем сум податкового кредиту згідно з зареєстрованими податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних на ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» - ТзОВ «Центрбудпостач» за період грудень 2017року, оскільки єдиною підставою для віднесення сум до податкового кредиту є реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних органом ДФС після проведення перевірки на відповідність критеріям ризику, а тому висновок відповідача є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо покликання відповідача, як на підставу заперечень позову, на вироки Перемишлянського районного суду Львівської області, то суд зазначає таке.

На адресу суду 04.03.2020 за вх.№12207 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме вироку Перемишлянського районного суду від 15.04.2019 відносно ОСОБА_1 , який є засновником ТзОВ «Центрбудпостач», та якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України за підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб-підприємців.

Суд вважає, що покликання відповідача на зазначений вирок, є безпідставним, оскільки факт подання неправдивих відомостей директором ТзОВ «Центрбудпостач» при державній реєстрації підприємства жодним чином не впливає на формування витрат чи віднесення сум податкового кредиту позивачем. Більше того, під час існування господарських відносин між позивачем та ТзОВ «Центрбудпостач» у грудні 2017 , позивачу не могло бути відомо про обставини, викладені у вироку суду 15.04.2019.

Щодо покликання відповідача на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.05.2019 про обвинувачення ОСОБА_2 , засновника, директора, бухгалтера ТзОВ «Центрбудпостач» у вчиненні кримінального правпрушення, передбаченого ч.1 ст.205 КАС України, то таке є безпідставним, оскільки, як видно зі змісту вироку, йдеться пр. одіяння, вчинені ОСОБА_2 , починаючи з квітня 2018, тоді як господарські операції між позивачем та ТзОВ «Центрбудпостач» відбувалися у грудні 2017. (том 2,с а.с.109-112)

Також відповідно до ухвали Перемишлянського районного суду від 29.05.2019, керівника ТзОВ «Центрбудпостач» звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.212 Кримінального кодексу України на підставі ч.4 ст.212 Кримінального кодексу України, а кримінальне провадження №0000095 від 19.12.2018 закрито. Зазначене додатково свідчить про факт здійснення ТзОВ «Центрбудпостач» господарської діяльності (том 2, а.с.134-136).

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій між ним та його контрагентом ТзОВ «Центрбудпростач».

Щодо фінансово-господарських відносин позивача із ТзОВ «ТД Штерн», суд зазначає таке.

18.06.2019 між ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» та ТзОВ «ТД Штерн» було укладено договір поставки №18-06/19, відповідно до якого ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає - «покупець», а ТзОВ «ТД Штерн» - «постачальник».

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

Відповідно до п.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар. Перелік найменувань товару, його асортимент, одиниця виміру, кількість і ціна за одиницю товару узгоджується сторонами по мірі замовлення покупцем окремих партій товару у рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, які є невідємними частинами (додатками) цього договору. Кожна наступна видаткова накладна та/або рахунок-фактура не віднімає і не припиняє дію попередніх видаткових накладних та рахунків-фактур ні повністю, ні частково, якщо інше не зазачено у ній. Поставка товару здійснюється окремими партіями.

Відповідно до п.3 цього договору продавець поставляє товар на умовах «СРТ (Інкотермс-2010)». Конкретне місце поставки визначається покупцем.

Відповідно до п.4 договору оплата здійснюється покупцем на підставі виставлених продавцем рахунків-фактур. Усі розрахунки, передбачені цим договором, здійснюється з використанням національної валюти України гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника. Постачальник несе відповідальність за якість переданого у власність покупця товару (том 1 а.с.247-244).

Судом установлено, що ТзОВ «Львівська плоенергетична компанія» здійснено попередню оплату за товар для ТзОВ «ТД Штерн» у червні 2019року у сумі 1559631,14грн., що підтверджуються платіжними дорученнями від 19.06.2019 №1053 на загальну суму 726447,15грн. та від 24.06.2019 №1072 на загальну суму 833183,99грн.(том 1 а.с.247-248).

Відповідно до умов договору від 18.06.2019 ТзОВ «Львівська

теплоенергетична компанія» та в рахунок отриманої попередньої оплати отримано від ТзОВ «ТД Штерн» видаткові накладні №117 від 25.06.2019 на загальну суму 833183,99грн., №105 від 25.06.2019 на загальну суму 726447,16грн.(том 1 а.с.245), а також податкові накладні №126 від 19.06.2019, №470 від 24.06.2019 (том 2 а.с.4-5).

Податкові накладні, отримані від ТзОВ «ТД Штерн» включені ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями: Дт 20 Кт 63 1299692,65грн.; Дт 644 Кт 63 259935,53грн.

ТзОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в червні 2019року відображено отримання в ТзОВ «ТД Штерн» ТМЦ на суму 1559631,15грн. в т.ч. ПДВ 259938,53грн.

Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі, що підтверджується випискою по особовому рахунку за 24.06.2019 (том 1 а.с.249-250).

Вищевказані обставини свідчать про те, що в оподаткованих операціях в межах господарської діяльності позивача останнім використано придбані ним товари і послуги, що свідчить про правильність формування податкового кредиту. Вищевказані обставини жодними належними та допустимими доказами контролюючим органом не спростовані.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд встановив, що представлені суду документи підтверджують реальні зміни у майновому стані позивача та його контрагентів та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Невідповідність вищевказаних податкових та видаткових накладних вимогам чинного законодавства судом не встановлено, а відповідачем не доведено.

Щодо покликань представника відповідача на відсутність у ТзОВ «ТД Штерн» необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності, трудових ресурсів, складських приміщень та транспортних засобів, то суд зазначає таке.

Для здійснення господарських операції немає необхідності володіти майном, зокрема складськими приміщеннями, автотранспортними засобами на праві приватної власності. Таке майно може перебувати у підприємства на підставі укладених договорів оренди. Актом не наведено жодних достовірних обґрунтувань, які б підтверджували неможливість здійснення контрагентами господарських операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

В той же час, відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 в справі № 816/166/15-а.

Факт поставки вищевказаним контрагентом товару на адресу позивача підтверджений наведеними вище документами, виходячи із їх змісту яких вбачається, що вони є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операцій з поставки товару, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.

Доказів порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань матеріали справи не містять.

Використання придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем у власній господарській діяльності підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: видатковими та прибутковими накладними.

Відсутність у позивача: довіреностей на отримання ТМЦ, договорів перевезення, товарно транспортних накладних, дорожніх листів, що підтверджують замовлення дверей протипожежних, які не є обов`язковими первинними документами для бухгалтерського та податкового обліку, не може бути свідченням нереальності господарських операцій між позивачем та вказаними вище контрагентом, оскільки подані позивачем документи, зазначені вище, в повній мірі підтверджують факт поставки на адресу позивача обумовленого договорами товару і використання його у власній господарській діяльності позивача.

Суд також відхиляє посилання відповідача на податкову інформацію щодо ТзОВ «ТД Штерн», яка міститься в АІС «Податковий блок», зокрема, на підставі якої відповідач зробив висновок про нереальність господарських операцій.

Суд бере до уваги те, що при складенні податкової інформації податковий орган не мав жодних первинних документів щодо здійснення фінансово - господарських відносин між позивачем та його контрагентом. При цьому, використання податковим органом при складанні податкової інформації звірки даних із внутрішніх баз даних ДФС України не може слугувати достатнім доказом відсутності реальних операцій між позивачем та його контрагентом.

Щодо фінансово-господарських відносин позивача із ТзОВ «Пілігрим Сервіс», суд зазначає таке.

27.06.2019 між ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» та ТзОВ «Пілігрим Сервіс» було укладено договір поставки №27-06/19, відповідно до якого ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає - «покупець», а ТзОВ «Пілігрим Сервіс» - «постачальник».

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

Відповідно до п.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар. Перелік найменувань товару, його асортимент, одиниця виміру, кількість і ціна за одиницю товару узгоджується сторонами по мірі замовлення покупцем окремих партій товару у рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, які є невідємними частинами (додатками) цього договору. Кожна наступна видаткова накладна та/або рахунок-фактура не віднімає і не припиняє дію попередніх видаткових накладних та рахунків-фактур ні повністю, ні частково, якщо інше не зазачено у ній. Поставка товару здійснюється окремими партіями.

Відповідно до п.4 договору оплата здійснюється покупцем на підставі виставлених продавцем рахунків-фактур. Усі розрахунки, передбачені цим договором, здійснюється з використанням національної валюти України гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника. Постачальник несе відповідальність за якість переданого у власність покупця товару (том 2 а.с.83-85).

Відповідно до умов договору від 27.06.2019 ТзОВ «Львівська

теплоенергетична компанія» отримано від ТзОВ «Пілігрим Сервіс» видаткову накладну №27/6-01 від 27.06.2019 на загальну суму 612879,37грн. (том 2 а.с.87), а також податкову накладну №405 від 27.06.2019 (том 2 а.с.86).

Податкова накладна, отримані від ТзОВ «Пілігрим Сервіс» включена ТзОВ «Львівська теплоенергетична компанія» до складу податкового кредиту у червні 2019року, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями:

- Дт 20 Кт 63 510732,81грн.; Дт 644 Кт 63 102146,56грн.

ТзОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в червні 2019року відображено отримання в ТзОВ «Пілігрим Сервіс» ТМЦ на суму 612879,37грн. в т.ч. ПДВ 102146,56грн.

Щодо покликання податкового органу на інформацію, отриману на підставі аналізу інформаційної системи ДПС відносно ТзОВ «Пілігрим Сервіс», щодо відсутності трудових ресурсів та не звітування перед податковим органом, то такі доводи не суд до уваги не бере, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язку платника податку нести відповідальність за несплату податків виконавцями послуг, або за можливу недостовірність відомостей про них чи не подання відповідної податкової звітності такими (виконавцями послуг). Окрім того, така інформація є службовою та використовується податковими органами з метою здійснення податкового контролю і не зумовлює для платників податків змін у структурі податкових зобов`язань та податкового кредиту.

Відповідач також ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій позивача із «Пілігрим Сервіс» з огляду на те, що до перевірки не було надано доказів транспортування та зберігання ТМЦ.

З цього приводу суд зазначає, що відсутність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість та податку на прибуток не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу. Такі є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у позивача товарно-транспортних накладних не може бути доказом безтоварності господарських операцій. Натомість факт передання товару підтверджується належно оформленими податковими накладними, які наявні в матеріалах справи і досліджені судом.

Щодо придбання контрагентами позивача товарів для наступної реалізації, в тому числі і за кородоном, то суд зазначає, що зазначити, що жодною нормою законодавства України не передбачений обов`язок платників податків - покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо звітування до податкових органів, відомостей про походження товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.

При цьому, право платника податків - покупців товарів (робіт, послуг) на відображення в податковому обліку певних господарських операцій не залежить від виконання його контрагентами вимог податкового законодавства в частині подання звітності та сплати податків.

Позивач, як сторона за відповідними господарськими договорами, рівноцінний учасник договірних правовідносин, не може впливати та контролювати діяльність свого контрагента, відповідати за дотриманням таким контрагентом вимог законодавства, сплату податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-якого з постачальників у ланцюгу постачання, зокрема, шляхом позбавлення права на відображення відповідних сум в податковому обліку.

Також не можуть бути прийняті твердження відповідача, що аналізом ЄРПН не встановлено факт придбання контрагентами позивача товару у кількості, який реалізований позивачу, оскільки товар міг бути придбаний в інші (попередні) періоди, а також із залученням третіх осіб, які не є платниками ПДВ, що відповідачем фактично не досліджувалось відповідачем.

Відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Аналогічна правова позиція підтверджена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 802/1155/17-а, від 11.06.2018 у справі № 826/4565/14, від 18.05.2018 у справі № П/811/1508/16, від 03.04.2018 у справі № 2а-7462/10/2170, від 07.03.2018 у справі № 804/3420/16.

Також чинне законодавство України покладає відповідальність на особу, яка вчинила порушення певних норм податкового законодавства, і не містить норм, які можуть бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб`єкта господарювання.

Разом з тим, щодо інформації з ІС «Податковий блок» на яку покликався контролюючий орган в акті перевірки суд зазначає, що наявність певної інформації, одержаної від інших підрозділів податкової служби чи з інформаційних систем Державної фіскальної служби, що не оформлена рішеннями суб`єкта владних повноважень, не є юридичним фактом та утворює лише підставу для перевірки такої інформації.

Зазначена податкова інформація може, на думку суду, породжувати певні сумніви у посадових осіб контролюючого органу щодо реальності, а тому законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що платнику податків його контрагентами товари не постачались. Використання відповідачем при визначенні порушень платнику податків (що мають наслідком збільшення податковим органом податкових зобов`язань цього платника) податкової інформації не є належним способом діяльності суб`єкта владних повноважень позивача відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Крім того, слід також зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23.10.2018 у справі №815/2946/13-а , від 17.04.2018 у справі №820/475/17.

Суд зазначає, що при вирішенні податкових спорів він виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Слід зазначити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас таких доказів податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій позивача з контрагентом не спростовано. ГУ ДПС у Львівській області не наведено також жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умови договорів не виконувались.

Можливі порушення податкового законодавства з боку контрагенту позивача ТзОВ «Пілігрим Сервіс» не можуть бути самостійними та достатніми підставами для висновку про наявність таких порушень з боку позивача, а також про відсутність у нього, як покупця товару, права на здійснення господарських витрат та формування податкового кредиту з ПДВ, а тому не позбавляють позивача права на їх відображення у податковому обліку.

За таких обставин, згідно чинного законодавства єдиною підставою для не віднесення сум до податкового кредиту - відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно віднесення сум згідно з податковою накладною до податкового кредиту можливе лише після перевірки податкової накладної відповідності критеріям, визначених вказаним вище Порядком. Реєстрація податкової накладної в реєстрі підтверджує зокрема і відповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕ, тому що це питання перевіряється комісією контролюючого органу при реєстрації податкової накладної.

Зважаючи на наведене вище, в контролюючого органу відсутні правові підстави для встановлення заниження позивачем сум податкового кредиту згідно зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «ТД Штерн», ТзОВ «Пілігрим Сервіс», оскільки єдиною підставою для віднесення сум до податкового кредиту є реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних органом ДФС після проведення перевірки на відповідність критеріям ризику.

Податковим органом не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності вказували на те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Таким чином, встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Відповідачем не наведено доводів, які б спростовували надані позивачем пояснення та докази, не надано доказів на підтвердження наявності порушення позивачем норм податкового законодавства.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства та фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 09.01.2020 № та №, прийняті відповідачем, є протиправними та підлягають скасуванню.

Судові витрати у формі судового збору на суму 13661,20грн., відповідно до ст. 139 КАС України, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Львівській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» (місцезнаходження: 79035, м.Львів, вул.Зелена, 149, корп.4, ) до Головного управління ДПС у Львівській області(місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» (місцезнаходження: 79035, м.Львів, вул.Зелена, 149, корп.4, ) судовий збір в сумі 13661 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят одна)грн.20коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.07.2020.

Суддя Лунь З.І.