Справа № 280/779/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/779/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2020 в адміністративній справі , ухвалене суддею Сацьким Р.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У лютому 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просила суд визнати протиправною відмову відповідача щодо нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 31.12.2017 по 09.09.2019, викладену в листі №656/ф від 20.11.2019; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 31.12.2017 по 09.09.2019 у розмірі 178284,64 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення обгрунтовано тим, що у січні 2019 року позивач звернувся до суду з питання вирішення правомірності не виплати індексації грошового забезпечення, в свою чергу 09.09.2019 індексація грошового забезпечення позивачу виплачена органом Казначейства саме на виконання рішення суду у справі №280/451/19.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила прийняти нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не вірно трактовано такий висновок Європейського суду, Європейський суд з справ людини у справі «Меньшакова проти України» зазначає, що після того як на користь позивача було призначено невиплачену суму заробітної плати та по момент фактичної виплати не застосовується стягнення середнього заробітку за час з моменту набрання таким рішенням законної сили. Питання стягнення середнього заробітку з дати звільнення до моменту набрання рішенням законної сили у справі «Меньшакова проти України» не вирішувалось.

Таким чином, з дати звільнення, а саме 31.12.2017 року по дату набрання рішенням про стягнення індексації грошового забезпечення законної сили, а саме 14.08.2019 року, Позивач має справо на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 31.12.2017 року 14.08.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у період з 30.08.2017 по 31.12.2017 в Запорізькому обласному військовому комісаріаті.

Рішенням Запорізького окружного адіміністративного суду від 11.04.2019 по справі №280/451/19 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за період з 30.08.2017 по 31.12.2017. Зобов`язано Запорізький обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 30.08.2017 по 31.12.2017. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 14.08.2019, відповідно до відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень.

З матеріалів справи встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що сума не виплаченої позивачу індексації в розмірі 55,53 грн перерахована 09.09.2019 органом Казначейської служби, в порядку виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі №280/451/19.

15.11.2019 позивач звернувся до Запорізького ОВК з заявою, в якій просить нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31.12.2017 по день фактичної виплати (09.09.2019).

Листом Запорізького ОВК від 20.11.2019 №656/ф позивача повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати середнього заробітку.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та надаючи оцінку спірним правовідносинам зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон № 2232-XII), закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Спеціальним законом, який, відповідно до Конституції України, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у зв`язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтвержено матеріалами справи, з 30.08.2017 по 31.12.2017 (дата виключення зі списків особового складу) позивачу індексація грошового забезпечення не проводилась, у зв`язку із тим, що Департаментом фінансів Міністерства оборони України доведені до військових частин (установ, організацій) роз`яснення від 04.01.2016 №248/3/9/1/2, згідно яких, у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення (із змінами), індексація грошового забезпечення військовослужбовців не нараховується до окремого роз`яснення.

Зазначені обставини встановлені у рішенні суду по справі №280/451/19, а тому не доказуються під час розгляду даної справи.

Таким чином, відповідач як на момент проходження позивачем військової служби так і на день виключення його зі списків особового складу вважав відсутніми підстави для проведення індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим остаточний розрахунок з позивачем проведено без урахування індексації.

Позивач, наказ від 31.12.2017 №277, яким його виключено зі списків особового складу та яким визначено види та розміри грошового забезпечення, які підлягають виплаті у зв`язку із його звільненням з військової служби, не оскаржував, як і не оскаржував правомірність невиплати індексації протягом проходження військової служби.

Лише у січні 2019 року позивач звернувся до суду з питання вирішення правомірності не виплати індексації грошового забезпечення, в свою чергу 09.09.2019 індексація грошового забезпечення позивачу виплачена органом Казначейства саме на виконання рішення суду у справі №280/451/19.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.1 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2020 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 18червня 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Л.А. Божко