Справа № 420/6806/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6806/20
УХВАЛА

24 липня 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 (від 23.07.2020р. вхід.№28756/20) щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про визнання ОСОБА_1 таким, що не пройшов атестацію (пройшов неуспішно).

23.07.2020р. до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вхід.№28756/20) про вжиття судом заходів щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1, в обґрунтування якої ОСОБА_1 зазначено, що прийняття 20.07.2020р. Одинадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур спірного рішення є підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру", що в свою чергу може істотно ускладнити ефективний захист, та поновлення його прав, і охоронюваних законом інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 30.09.2019р. Генеральною прокуратурою України винесено Наказ №163к, яким ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Одеської області з 01.10.2019р.

Судом з`ясовано, що з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, Одинадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур з прокурором Одеської області ОСОБА_1 20.07.2020р. проведено співбесіду, за результатами якої 20.07.2020р. прийнято рішення про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1.

25 вересня 2019року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Прийняття вказаного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» спрямовано на запровадження першочергових і тимчасових заходів, пов`язаних передусім із кадровим перезавантаженням органів прокуратури шляхом атестації чинних прокурорів, а також надання можливості всім доброчесним кандидатам, які мають належні теоретичні знання та практичні навивки, на конкурсних засадах зайняти посаду прокурора у будь-якому органі прокуратури. Основною метою законопроекту є створення передумов для побудови системи прокуратури, діяльність якої базується на засадах ефективності, професійності, незалежності та відповідальності.

Згідно з пунктом 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Порядок проходження прокурорами атестації, затверджено Наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019року №221, відповідно до пункту 1 якого атестація прокурорів - це встановлена розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Проведення атестації прокурорів та слідчих регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних) забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора, а прокурорів та слідчих місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - кадрові комісії обласних прокуратур.

Пунктом 6 Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019року №221 передбачено, що атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Аналогічні правові норми містяться в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», а саме відповідно до пункту 13 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення», атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Пунктом 16 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» передбачено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Відповідно до пункту 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», та пунктів 7, 8 Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019року №221, кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Відповідно до пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови настання однієї із наступних підстав:

1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;

2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури;

3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію;

4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у разі прийняття відповідною кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, останній, на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», підлягає звільненню.

Як встановлено судом, та зазначено вище, 30.09.2019р. Генеральною прокуратурою України винесено Наказ №163к, яким ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Одеської області з 01.10.2019р.

Судом з`ясовано, що з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, Одинадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур з прокурором Одеської області ОСОБА_1 20.07.2020р. проведено співбесіду, за результатами якої 20.07.2020р. прийнято рішення про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства України, судом встановлено, що прийняття Одинадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур оскаржуваного ОСОБА_1. Рішення від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1, може слугувати підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.6 КАС України, є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України, та ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Так, визначальним у тенденції розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі, судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з частинами 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

За своєю правовою природою забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів позивача.

Отже, із системного аналізу вищеокреслених положень ст.150 КАС України вбачається, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів позивача до ухвалення рішення по справі.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі, для підтвердження своїх вимог, має, зокрема, пересвідчитись у тому, що звернення є обґрунтованим, спір між сторонами існує, як і існує дійсна, та реальна загроза не виконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідачів, якщо такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, та позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача. До того ж, вирішуючи клопотання про забезпечення позову, суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язкові сторін.

Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського Суду з Прав Людини, який визнає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона (справа VerlagsgruppeNewsGmbh проти Австрії» та «Libert проти Бельгії»).

У рішенні від 31.07.2003року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейським судом з прав людини зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008року) Європейським Судом з прав людини вказано, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, судом встановлено, що обставини даної справи свідчать про наявність дійсного спору між учасниками процесу, та реальність загрози виникнення суттєвої шкоди правам позивача, оскільки подальша реалізація оскаржуваного ОСОБА_1 Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1 може мати наслідком ситуацію, коли виконання рішення суду в даній справі, в разі задоволення позову, потребуватиме значних зусиль з боку позивача.

При цьому, суд вважає обраний позивачем засіб забезпечення позову співмірним, оскільки означене не позбавляє Генерального прокурора, після надання судом відповідної оцінки Рішенню Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1, вчиняти дії з його реалізації.

Крім того, заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1, про вжиття котрих у своїй заяві просить позивач, відповідають предмету адміністративного позову. При цьому, вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, не спричиняють негативних наслідків для інших осіб, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позивачем до суду надано належні, та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам, та охоронюваним законом інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, а також необхідності докладання значних зусиль, та витрат для захисту таких прав, свобод та охоронюваних законом інтересів у майбутньому, в разі не вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 (від 23.07.2020р. вхід.№28756/20), задовольнити, та зупинити дію Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1, до набрання чинності судовим рішенням у даній справі.

Відповідно до статті 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

За даною ухвалою стягувачем є - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); боржниками: Одинадцята кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур (01011, м.Київ, вул.Різницька,13/15; ідентифікаційний код відсутній); Офіс Генерального прокурора (01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15; ідентифікаційний код 00034051).

Керуючись ст.ст.150, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 (від 23.07.2020р. вхід.№28756/20) щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1, задовольнити.

2. Зупинити дію Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1, до набрання чинності судовим рішенням у даній справі.

Роз`яснити, що дана ухвала діє до вирішення адміністративної справи №420/6806/20 по суті, та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Означене судове рішення, згідно з ч.1 ст.156 КАС України, підлягає негайному виконанню з дня його постановлення, незалежно від оскарження, та відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.