Справа № 160/5260/20
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року Справа № 160/5260/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Тералайт» до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про визнання протиправним та скасування акта, -
14 травня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Тералайт» до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, у якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати індивідуальний Акт про виявлення порушень № 1 від 20.03.2020р., складеного державним інспектором ветеринарної медицини Дніпровсько-лівобережного прикордонного інспекційного пункту Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні на транспорті ветеринарної медицини Буровою О . В.;
зобов`язати державного інспектора ветеринарної медицини Дніпровсько-лівобережного прикордонного інспекційного пункту Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні на транспорті ветеринарної медицини Бурову О. В. завершити відповідний вид контролю.
В обґрунтування позову зазначено, що 20 березня 2020 року, під час митного оформлення імпорту товару, позивачем було отримано Акт про виявлення порушень №1 під час імпорту «Лізоцими (рідкої) (код УК ТЗЕД 3507 09 09 00), складеного державним інспектором ветеринарної медицини Дніпровсько-лівобережного прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини Буровою О.В. Підставою для складення акту слугувало порушення ст. 55 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» №2042-VIII від 18 травня 2017 року, а саме форма міжнародного сертифікату не відповідає вимогам визначеним цієї статті. Позивач стверджує, що вищевказаний акт із відмовою в завершенні відповідного митного контролю не ґрунтується на приписах законодавства, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року поновлено строк за звернення до суду з цим позовом, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
22 червня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивача було поінформовано щодо вимог Закону України №2042, що підтверджується відповідним листом Держпродспоживслужби 06.02.2020 №4.4.1-5/2/1770 на його адресу, ще до початку ввезення вантажу, проте не було вчинено усіх передбачених законодавством дій для безперешкодного проходження державного контролю, з метою його подальшого митного оформлення та випуску у заявлений митний режим. Тому вважає, що дії державного інспектора ветеринарної медицини Дніпровського-Лівобережного прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини Бурової О.В. по складанню Акту про виявлення порушень №1 від 20.03.2020 р. та рішення з відмови відповідного виду контролю, є правомірними та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
20 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Тералайт» (далі - позивач) було здійснене митне оформлення імпорту товару Лізоцим рідкий (код за УКТЗЕД 35079090).
У зв`язку з виявленими порушеннями під час митного оформлення вказаного товару посадовою особою Дніпровського Лівобережного прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, було складено Акт про виявлення порушень №1 (далі - Акт) із посиланням на невідповідність форми міжнародного сертифікату вимогам ст. 55 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин».
Листами Держпродспоживслужби від 06.02.2020 №01-11/006/2398-20, 08.04.2020 р. №11.4.2-4/2/5829, 13.05.2020 р. № В-228/ВХ/225-ЗПІ на звернення та скарги позивача було надано інформацію щодо нормативних документів, які регулюють ввезення відповідного вантажу на митну територію України із зазначенням необхідності супроводження міжнародним сертифікатом, форма якого повинна відповідати статті 55 Закону №2042.
Листом відповідача від 12.05.2020 року №01-11/006/239820 у відповідь на скаргу позивача від 22.04.2020 року №17, було повторно інформовано про невідповідність супровідного міжнародного сертифіката на ввезення лізоциму рідкого, і , з огляду на вказане, правомірність дій інспектора щодо складення оскаржуваного Акту.
Вважаючи Акт про виявлення порушень № 1 від 20.03.2020 року протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Основні правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України містяться в Законі України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» № 2042-VIII від 18.05.2017 року (далі - Закон 2042-VIII).
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2009 року №801 затверджене Типове положення про регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляді на державному кордоні та транспорті. Наказом Держпродспоживслужби від 12.12.2018 року №1022 затверджене Положення про Придніпровську регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (а.с. 27) (далі - відповідач).
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону 2042-VIII визначено, що державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог. Державний контроль включає також діяльність з перевірки відповідності законодавству про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких продуктів на митну територію України.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 2042-VIII Державний ветеринарний інспектор - особа, яка працює в системі компетентного органу (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини), відповідає встановленим цим Законом кваліфікаційним вимогам та до службових обов`язків якої належить здійснення заходів державного контролю харчових продуктів тваринного походження, кормів тваринного походження, побічних продуктів тваринного походження, сіна, соломи, здоров`я та благополуччя тварин. Виключно державний ветеринарний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) має право здійснювати керівництво призначеним прикордонним інспекційним постом. Повноваження щодо державного контролю харчових продуктів тваринного походження та кормів тваринного походження, побічних продуктів тваринного походження та живих тварин здійснюються виключно державним ветеринарним інспектором (головним державним ветеринарним інспектором), якщо інше не передбачено цим Законом.
Згідно п. 7 ст. 11 Закону № 2042-VIII державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право видавати приписи щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.
Аналізуючи зміст викладених норм, суд доходить висновку про наявність у відповідача та його посадових осіб встановлених законодавством прав на здійснення державного нагляду (контролю) відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, зокрема, під час ввезення товарів, а також складання за результатами такого нагляду приписів щодо усунення порушень.
Відповідно до п. 6 ст. 7 Закону № 877-V За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження ТОВ «Компанія Тералайт» став акт виявлених порушень під час митного оформлення ввезення товару. При цьому суд доходить висновку, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення та документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта не може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС.
Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.
Суд критично ставить до посилань позивача на наявність у оскаржуваного акту ознак індивідуального. Окрім того, позивач фактично оскаржує акт ревізії (висновки), який не породжує правових наслідків для нього і фактично містить опис виявлених порушень, що унеможливлює розгляд такого спору в судовому порядку.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року в справі № 21-237а13 та від 27 березня 2018 року у справі 813/2524/17.
Тлумачення поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22 березня 2018 року в справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року в справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року в справі № 9901/497/18.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування індивідуального Акта про виявлення порушень, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.
Отже, враховуючи, що Акту про виявлення порушень не має обов`язкового характеру і не набуває статусу рішення, у розумінні статті 19 КАС України.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання Акту про виявлення порушень № 1 від 20.03.2020р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Окрім того, вважаючи вимогу про зобов`язання державного інспектора ветеринарної медицини завершити відповідний вид контролю похідною, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.
Таким чином, оцінивши усі докази, що були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені судом у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Компанія Тералайт» не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України, за результатами розгляду даної справи, не здійснюється.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Тералайт» до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про визнання протиправним та скасування акта - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев