Справа № 620/2523/19
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 липня 2020 року Чернігів Справа № 620/2523/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Чоботар А.С.,

представника позивача Підгорного К.Є.,

розглянувши у судовому засіданні заяву про встановлення строку на подання звіту про виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, що викладено в листі від 21.02.2019 №5410/06, про відмову в призначенні державної пенсії, що передбачена ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, призначити ОСОБА_1 державну пенсію,. що передбачена ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.06.2018.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №620/2523/19, позов було задоволено. Визнано протиправною відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_1 пенсії, яку викладену в листі від 21.02.2019 №5410/06 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до пп.1 ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.06.2018.

На виконання вказаного рішення Чернігівським окружним адміністративним судом 12.11.2019 видано виконавчий лист. Згідно супровідного листа (а.с.39) від 13.12.2019 №15398, головним державним виконавцем надіслано постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2019 ВП №60666626 у зв`язку з фактичним, в повному обсязі, виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В подальшому, 01.06.2020 позивачем подано заяву про встановлення судом строку на подання відповідачем до суду звіту про виконання судового рішення.

Вирішуючи вказану заяву, суд зважає на наступне.

В силу ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

На підставі аналізу ст.3, ст.8, ч.1 та ч.2 ст.55, ч.1 та ч.2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14 та ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду;2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України від 02.06.2016 №1404 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено судом, на виконання рішення суду від 25.09.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом 12.11.2019 видано виконавчий лист. Згідно супровідного листа (а.с.39) від 13.12.2019 №15398, головним державним виконавцем надіслано постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2019 ВП №60666626 у зв`язку з фактичним, в повному обсязі, виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, рішення суду у справі №620/2523/19 виконано фактично в повному обсязі, а тому підстави для встановлення судом строку для подання звіту про виконання рішення суду об`єктивно відсутні.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення строку на подання звіту про виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України, з врахуванням строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Л.О. Житняк