Справа № 420/4013/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4013/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Ткаченко Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги,22, м. Дніпро, 49038) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся адвокат Ткаченко Олександр Володимирович (далі адвокат Ткаченко О.В.) з позовом (а.с.128-136) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі Дніпровська митниця), у якому позивач просить визнати бездіяльність відповідача щодо ненадання копій документів та інформації, що запитувались адвокатом Ткаченком О.В. в адвокатських запитах від 03.04.2020 №01-01/04/20, від 14.04.2020 №03-01/04/20, від 16.04.2020 №05-01/04/20 протиправною та зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби надати адвокату Ткаченку О.В. копії документів, які перебувають в справі про порушення митних правил №0148/11000/20 та копію запиту митного поста «Дніпро-аеропорт» Дніпровської митниці Держмитслужби до відділу кодування та класифікації товарів Дніпровської митниці Держмитслужби, на підставі якого було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-ІІА-2020. Також позивач просить постановити окремі ухвали.

Позивач зазначив, що він є адвокатом та здійснює відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон України №5076-VI) індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОД №003849, виданого Радою адвокатів Одеської області 19.06.2019.

Згідно з договором про надання правової допомоги від 03.04.2020 року №01/04/20 ним надається правова допомога громадянину України ОСОБА_2 в справі про порушення митних правил №0148/11000/20, порушеній Дніпровською митницею 03.04.2020 за ст. 472 МКУ.

Він, як адвокат, керуючись ст.ст. 20, 24 Закону України №5076-VI звертався до відповідача з питань, необхідних для надання правової допомоги, а саме отримання копій документів та отримання інформації про факти, що можуть бути використані як докази в зазначеній справі, з адвокатськими запитами від 03.04.2020 року №01-01/04/20, від 14.04.2020 № 03- 01/04/20, від 16.04.2020 №05-01/04/20.

В адвокатських запитах від 03.04.2020 №01-01/04/20, від 14.04.2020 №03-01/04/20 ним запитувались копії документів, які перебувають в справі про порушення митних правил №0148/11000/20 та копія запиту митного поста «Дніпро-аеропорт» Дніпровської митниці до відділу кодування та класифікації товарів Дніпровської митниці, на підставі якого було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-иА-2020.

В адвокатському запиті від 16.04.2020 №05-01/04/20 запитувалась також інформація щодо призначення експертизи в галузі державного експортного контролю або будь-якої іншої експертизи в справі про порушення митних правил №0148/11000/20 та у разі призначення експертизи запитувалась копія постанови про призначення експертизи.

На вказані запити на його адресу від відповідача надходили листи одного й того ж самого змісту, а саме про те, що на теперішній час відповідачем здійснюється провадження в даній справі, виконуються процесуальні дії і він, як захисник, має право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів під час розгляду справи про порушення митних правил у суді. Така позиція висловлена з посиланням на ст. 498, 500 МК України.

Позивач вважав бездіяльність відповідача щодо ненадання копій документів та запитуваної інформації протиправною та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в ст.20 Закону України №5076-VI (професійні права адвоката) визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно зі ст.24 Закону орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Тобто, він звертався до відповідача в рамках діючого законодавства, проте відповідачем в порушення вимог вказаних норм йому було фактично відмовлено в наданні копій документів та інформації. При цьому відповідачем запитана інформація не віднесена до інформації з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Крім того, статтями 498, 500 МКУ передбачені права особи, що притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та його захисника. Позивач вважає, що права адвоката, визначені ст. ст. 498, 500 МК України не є вичерпаними, що повинно бути враховано відповідачем.

Позивач зазначив, що відповідно до ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені ст. 472 МК України, за якою у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил розглядаються судом. Після здійснення відповідачем провадження в цій справі справу буде направлено до суду для її розгляду по суті. Статтею 525 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається у 15 денний строк з дня отримання матеріалів судом.

Отже, ненадання для ознайомлення копій матеріалів справи та ненадання належної відповіді на питання, що визначенні в адвокатському запиті, обмежившись відпискою про те що захисник має право знайомитись з матеріалами справи робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов, інших документів під час розгляду справи про порушення митних правил у суді, обмежує права захисника у часі та унеможливлює надання якісного захисту.

Таким чином, відповідачем штучно створюються перешкоди до здійснення правомірної діяльності захисника по наданню правової допомоги.

Позивач зазначив, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист зокрема шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач вважаючи порушеними його права звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.10.2018 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків (а.с.120-121).

Ухвалою суду від 22.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та вирішено її розгляд здійснити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.2-4).

05.06.2020 року надійшло клопотання відповідача про продовження строку на надання відзиву на строк дії карантину (а.с.148-155), проте 16.06.2020 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.157-161).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Оскільки спір у цій справі виник у зв`язку з протиправною, на переконання позивача, бездіяльністю відповідача, вчиненою останніми в рамках процесуального провадження у справі про порушення митних правил, яка є справою про адміністративне правопорушення відносно Клієнта позивача - ОСОБА_2 , перевірка правомірності такої бездіяльності з огляду на положення п.1 ч.1 ст. 20 КАС України знаходиться в межах юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду.

Позивач зазначає в позові, що ним направлено дві заяви до Ради адвокатів Одеської області щодо порушення у відношенні в.о. начальника Дніпровської митниці Держмитслужби проваджень в справах про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст.212-3 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст. 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неправомірну відмови в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Враховуючи те, що чинним законодавством передбачений порядок притягнення до адміністративної відповідальності за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, а також враховуючи те, що за обставинами, які є предметом розгляду даної справи, відносно в.о. начальника Дніпровської митниці Держмитслужби складений протокол про адміністративне правопорушення, який буде розглядатися місцевим загальним судом, тобто буде предметом оцінки суду в справі про адміністративне правопорушення, то Позивач подав даний позов з порушенням предметної юрисдикції, оскільки одним й тим же обставинам та фактам судами буде надаватися подвійна оцінка.

На думку представника відповідача отримання інформації адвокатом на адвокатський запит обмежена та повинна здійснюватися з урахуванням Закону України від 13 січня 2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI), відповідно до ч.2 ст. 1 якого публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Законодавством з питань державної митної справи встановлені певні обмеження щодо використання інформації та відомостей, які надаються органом доходів і зборів під час здійснення митного контролю та митного оформлення.

Так, статтею 11 МКУ передбачено, що інформація, що стосується державної митної справи, отримана органами доходів і зборів, може використовуватися ними виключно для митних цілей і не може розголошуватися без дозволу суб`єкта, осіб чи органу, що надав таку інформацію, зокрема, передаватися третім особам, у тому числі іншим органам державної влади, крім випадків визначених цим Кодексом та іншими законами України.

Інформація щодо підприємств, громадян, а також товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються ними через митний кордон України, що збирається, використовується та формується органами доходів і зборів, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для інформації з обмеженим доступом.

З огляду на вищезазначене, інформацію, зокрема копії документів, які позивач просив надати у вищезазначених адвокатських запитах є службовою інформацією, яка відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Стосовно вимог, зазначених в адвокатських запитах про надання копій всіх документів, які перебувають в справі про порушення митних правил №0148/11000/20, то відповідачем в листах від 09.04.2020 року, від 16.04.2020 року та від 21.04.2020 року було роз`яснено порядок отримання копій документів справи про порушення митних правил, встановлений статтями 498, 500 МКУ та повідомлено про те, що провадження у справі про порушення митних правил №0148/11000/20 на час звернення з адвокатськими зверненнями триває. МКУ регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників провадження у справі про порушення митних правил з інформацією, створеною (одержаною) у ході провадження, в т.ч. судового провадження відповідної адміністративної справи. А тому доступ учасників провадження у справі про порушення митних правил, до яких належить, зокрема, адвокат, до інформації, створеної (одержаної) у ході провадження, забезпечується в порядку, встановленому МКУ та КУпАП, а саме ст.ст.498,500 МКУ.

З огляду на зазначене, посилання позивача в позові на те, що йому не повідомлялось за яких умов він може отримати копії запитуваних документів є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності.

Також представник відповідача зазначив, що рішення про визначення коду товару стосується процедури здійснення митного контролю товару, який належить та переміщувався через митний кордон підприємством ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ», а тому питання щодо порядку її розповсюдження визначено ст. 11 МКУ. Позивачем разом із адвокатськими запитами не надавався договір про надання правової допомоги, укладений ним з ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ».

Представник відповідача звернув увагу на те, що відповідно до правової позиції Верхового Суду у постанові від 18.10.2019 у справі №821/597/18 (К/9901/1359/19; К/9901/3061/19) окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів. Таким чином, вимоги про постановлення окремих ухвал заявлені з порушенням норм КАС України, оскільки постановлення таких ухвал здійснюється виключно за ініціативою суду при наявності законних підстав та обґрунтованої необхідності відповідно до ст.249 КАС України.

Позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с.174-178), в який позивач не погоджується з доводами представника відповідача, що справа дана підсудна місцевому загальному суду як адміністративному у зв`язку з тим, що спір виник під час процесуального провадження у справі про адміністративне правопорушення. Спір між позивачем та відповідачем виник у зв`язку з ненаданням відповідачем копій документів на адвокатський запит.

У відзиві вказано про те, що у зв`язку зі складанням відносно в.о. начальника митниці протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП судами буде надаватись подвійна оцінка. Проте позивач вважає, що направлення заяв до Ради адвокатів Одеської області щодо вчинення конкретною посадовою особою митниці адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП, складання відносно цієї особи відповідного протоколу та розгляд цієї справи у суді відбувається в порядку законодавства про адміністративні правопорушення, що не може вплинути на провадження адміністративної справи, яка розглядається в порядку адміністративного судочинства.

З відзиву вбачається, що на думку відповідача, інформація, зокрема копії документів відносяться до інформації з обмеженим доступом (як зазначено у відзиві - є службовою інформацією). При цьому зроблено посилання на ст. 11 МК України та закон України від 13.01.2011 №2939 - VI «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. 2 ст. 20 закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-ХІІ будь яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Тобто, випадки віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом передбачені окремими спеціальними законами, наприклад, «Про державну таємницю», «Про банки і банківську діяльність», «Про захист персональних даних», тощо.

Статтею 21 закону України «Про інформацію» встановлено, що інформація з обмеженим доступом - це конфіденційна, таємна та службова інформація. Відповідач посилається на те, що інформація службова, але при цьому відповідачем не повідомлено та не доведено те, що в матеріалах справи про порушення митних правил №0148/11000/20, порушеній відносно ОСОБА_2 за ст. 472 МК України містяться лише документи, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, пов`язані з розробкою напряму діяльності митниці, або здійсненням контрольних, наглядових функцій митницею, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень, або інформація яка, зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни.

Позивач вважає, що на адвокатські запити, які містять вимоги надати інформацію (документи) з обмеженим доступом, відповідач повинен був надати відповідь, в якій зазначити про відсутність правових підстав для надання інформації з посиланням на норму, яка забороняє надання такої інформації. Проте на адвокатські запити від відповідача надходили листи про те, що на теперішній час здійснюється провадження в даній справі, виконуються процесуальні дії і адвокат має право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів лише під час розгляду справи про порушення митних правил у суді. Така позиція висловлена з посиланням на ст. 498, 500 МК України.

На думку позивача, безпідставно представник відповідача у відзиві посилається на те, що захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, проте не звертався, не приїжджав, та не вимагав матеріали справи про порушення митних правил для ознайомлення. Це висловлювання суперечить позиції відповідача, оскільки самого ОСОБА_2 на його звернення повідомлено, що він може ознайомитись з матеріалами справи №0148/11000/20 після закінчення дій карантинних заходів.

Крім того, у відзиві йдеться про незаконність вимоги позивача щодо винесення окремої ухвали, оскільки постановлення таких ухвал здійснюється за ініціативою суду за наявністю законних підстав. Позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з матеріалів справи відповідачем навмисно грубо порушуються права захисника, що унеможливлює доступ до матеріалів справи для надання правової допомоги захисту і створює перешкоди до здійснення правомірної діяльності адвоката.

До суду надійшли заперечення проти відповіді на відзив (а.с.183-185), в яких представник відповідача наполягав на необґрунтованості позовних вимогти підстав зазначених у відзиві та просів відмовити у задоволенні позову.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Позивачем по справі є адвокат Ткаченко О.В., якій здійснює індивідуальну адвокатську діяльність відповідно до Закону України № 5076-VI на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОД № 003849, виданого Радою адвокатів Одеської області 19.06.2019.

03.04.2020 року адвокатом Ткаченко О.В укладений договір з фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 про надання правової допомоги від 03.04.2020 року №01/04/20, згідно з яким адвокат Ткаченко О.В. зобов`язується представляти інтереси клієнта в Дніпровській митниці, в інших органах державної влади в рамках, необхідних для захисту в справі про порушення митних правил (протокол про порушення митних правил №0148/11000/20) та здійснюється захист в цій справі в судах загальної юрисдикції на умовах і в порядку, що визначені договором. Згідно з п.2 договору під час захисту Клієнта за договором, Клієнт надає адвокату наступні повноваження: брати участь при розгляді справи, вказаної у договорі, в судах загальної юрисдикції, користуватися права та виконувати дії, передбачені ст.498 МКУ, ст.268 КУпАП та ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Адвокатом Ткаченко О.В. складений адвокатський запит (вих.№01-01/04/20 від 03.04.2020 року), підписаний ним із зазначенням дати 06.04.2020 року, на адресу Дніпровської митниці, в якому посилаючись на укладення договору від 03.04.2020 року №01/04/20, вказано, що при наданні правової допомоги виникла необхідність в ознайомленні зі всіма матеріалами, які перебувають в справі №0148/11000/20.

Посилаючись на ст.ст.20,24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат просив у запиті: 1) надати копії всіх документів, які перебувають в справі про порушення митних правил №0148/11000/20, на момент передачі справи посадовій особі, яка буде здійснювати провадження в цій справі; 2) окремо надати копію запиту митного поста «Дніпро-аеропорт» Дніпровської митниці Держмитслужби до відділу кодування та класифікації товарів Дніпровської митниці Держмитслужби, на підставі якого було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-11А-2020 (у разі направлення такого запиту).

Позивач у запиті зазначив, що враховуючи умови запровадженого карантину, відповідь з копіями матеріалів направити у відсканованому вигляді засобами електронного зв`язку (а.с.29-30).

Листом від 09.04.2020 року позивача було повідомлено Дніпровською митницею, що у відповідності до вимог ст.ст.498,500 МКУ особи, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, захисники мають право ознайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, під час розгляду справи про правопорушення митних правил у суді (а.с.31).

14.04.2020 року позивачем направлений адвокатський запит повторно на адресу Дніпровської митниці, в якому зазначено, що він спираючись на запровадження в Україні карантинних заходів та фактичне перебування у м. Одесі, з метою прискорення отриманих документів, копії запросив надати в сканованому вигляді засобами електронного зв`язку. Станом на 14.04.2020 року копії документів не надіслано. ОСОБА_2 , якій знаходиться у м. Дніпро та 14.04.2020 року прибув до митниці відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи.

В адвокатському запиті позивач повторно просив: 1) надати копії всіх документів, які перебувають в справі про порушення митних правил №0148/11000/20, на момент передачі справи посадовій особі, яка буде здійснювати провадження в цій справі; 2) окремо надати копію запиту митного поста «Дніпро-аеропорт» Дніпровської митниці Держмитслужби до відділу кодування та класифікації товарів Дніпровської митниці Держмитслужби, на підставі якого було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-11А-2020 (у разі направлення такого запиту) (а.с.32-34).

Адвоката Ткаченко О.В. відповідачем повторно повідомлено листом від 16.04.2020 року про положення ст.ст.498,500 МКУ(а.с.35).

16.04.2020 року позивачем на адресу відповідача направлений адвокатський запит, в якому запитано інформацію щодо здійснення митних формальностей товару за митною декларацією №UA110160/2020/002283, а саме позивач просив повідомити (з наданням, у разі наявності, підтверджуючих документів) чи вживалися Дніпровською митницею заходи щодо письмового повідомлення декларанта або уповноваженої ним особі про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД, як це зазначено в пунктах 5-7 розділу III Порядку роботи; чи призначалася посадовими особами митниці в порядку ст. 515 МКУ експертиза в галузі державного експертного контролю, або будь-яка інша експертиза в справі про порушення митних правил №0148/11000/20. У разі призначення експертизи, надати належним чином завірену копію постанови про призначення експертизи (експертиз).

Також в адвокатському запиті адвокат Ткаченко О.В. зазначив, що вчинення у будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника є правопорушенням, передбаченим ст.397 КК України (а.с.36-39).

Листом від 21.04.2020 року позивачу знов відмовлено з посиланням на положення ст.ст.498,500 МКУ(а.с.40)

15.04.2020 року та 29.04.2020 року позивачем на адресу Ради адвокатів Одеської області направлені заяви про розгляд питання щодо складання у відношенні в.о. начальника Дніпровської митниці Шалая К.М. протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст.212-3 КУпАП .

Крім того, адвокат Ткаченко О.В. звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Статтею 2 Закону України №5076-VI встановлено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 1 визначено, що:

адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;

адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом;

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів, зокрема, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність;

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.19 Закону видами адвокатської діяльності є, зокрема, - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - захист прав, свобод і законних інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Статтею 20 Закону України №5076-VI встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;

3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;

4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;

5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги.

Питання адвокатського запиту регламентовані ст.24 Закону, відповідно до частини 1 якої адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Суд вважає, що такий від діяльності адвоката як захист, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення співвідноситься з нормами КУпАП, а також МКУ в частині, що регламентують питання притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Стаття 498 МКУ регламентує права та обов`язки осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб. Так, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п.3 ст.461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Статтею 500 МКУ («Захисник у справі про порушення митних правил») визначено, що захисником є особа, яка в порядку, встановленому законом, уповноважена здійснювати захист прав і законних інтересів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а у разі необхідності - свідка та надавати їм необхідну юридичну допомогу. Як захисники допускаються адвокати та інші фахівці у галузі права, які згідно із законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Захисниками можуть бути також близькі родичі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідка, їх опікуни або піклувальники.

Відповідно до ч.4,6 статті 500 МКУ захисник допускається до участі у справі на будь-якій стадії провадження. Захисник під час участі у справі користується усіма правами, зазначеними уст.498 цього Кодексу, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо особою, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, і не може бути доручена захиснику.

Судом встановлено, що позивач - адвокат Ткаченко О.В. здійснював на підставі договору про надання правової допомоги захист, а саме адвокатську діяльність, яка полягала в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у зв`язку з чим набув прав визначених ст.ст.498, 500 МКУ.

Зазначені норми встановлюють право під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів.

Ознайомлення з документами передбачає отримання адвокатом дозволу на доступ до них.

Вказані норми не передбачають отримання адвокатом сканованих у повному обсязі матеріалів справи щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що провадження по притягненню особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, з якою позивачем як адвокатом укладений договір про надання правової допомоги під час вказаного провадження, здійснювалось відповідачем.

Суд вважає, що питання оцінки правомірності дій відповідача щодо здійснення провадження по притягненню особи до адміністративної відповідальності, дотримання її прав та прав захисника у вказаному провадженні, повинно здійснюватися судом під час розгляду справи про адміністративну відповідальність, а захисник в межах наданих йому процесуальних прав доводити наявність порушення прав особи на захист, якщо такий мав місце, у тому числі з урахуванням запровадженого КМУ карантину.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проте спірні правовідносини позивача-адвоката виникли з відповідачем в межах здійснення ним адвокатської діяльності у провадженні по притягненню особи до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , захист якою він здійснював на підставі укладеного договору. Тобто позивач здійснював професійну діяльність та мав процесуальний статус у відповідному провадженні з чітко встановленими правами щодо захисту вказаної особи.

Крім того, сам позивач не заперечує, що запити на отримання інформації ним були надані на адресу відповідача в процесі здійснення захисту прав ОСОБА_2 , а також наявність передбаченого законодавством виду відповідальності (ст.212-3 КпАПУ) за не надання відповіді на адвокатський запит. Позивачем направлені на адресу Ради адвокатів Одеської області відповідні заяви про складання протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ст.212-5 КУпАП відносно в.о. начальника Дніпровської митниці за фактом ненадання відповіді на його адвокатські запити.

Суд критично оцінує доводи позивача, що направлення заяв до Ради адвокатів Одеської області щодо вчинення конкретною посадовою особою митниці адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП, складання відносно цієї особи відповідного протоколу та розгляд цієї справи у суді відбувається в порядку законодавства про адміністративні правопорушення, що не може вплинути на провадження адміністративної справи, яка розглядається в порядку адміністративного судочинства. Суд вважає обґрунтованими в цієї частині доводи представника відповідача, що питання правомірності наданих позивачу відповідей на його адвокатські запити будуть надаватися при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.212-5 КУпАП, що виключає надання оцінки вказаним діям у межах адміністративного судочинства по даній справі.

Суд не встановив порушень у розумінні КАС України прав позивача як адвоката, якій здійснює захист фізичної особи у провадженні про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно відсутні підстави для постановлення окремих ухвал у межах провадження по даній справі.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази надані сторонами з урахуванням встановлених обставин по справі суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 139,262, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову адвоката Ткаченко Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги,22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання копій документів та інформації, що запитувались в адвокатських запитах від 03.04.2020 №01-01/04/20, від 14.04.2020 №03-01/04/20, від 16.04.2020 №05-01/04/20 та зобов`язання надати адвокату Ткаченку О.В. копії документів, які перебувають в справі про порушення митних правил №0148/11000/20 та копію запиту митного поста «Дніпро-аеропорт» Дніпровської митниці Держмитслужби до відділу кодування та класифікації товарів Дніпровської митниці Держмитслужби, на підставі якого було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-ІІА-2020.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.