Справа № 420/1897/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1897/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 04 березня 2020 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ», згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 27.12.2019 року.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

В обґрунтування викладених в заяві вимог, Головне управління ДПС в Одеській області посилається на те, що керівник ТОВ «Айсал» - Чебек Айхан відмовився від допуску посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення документальної планової виїзної перевірки, а тому прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого повинна бути підтверджена адміністративним судом.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 25 березня 2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року зупинено провадження у справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ» до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

В судове засідання 30 червня 2020 року представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. У клопотанні про поновлення провадження за вхід.№ЕП/9436/20 від 23.06.2020 року представник відповідача виклав прохання про розгляд справи за відсутності представника в порядку письмового провадження.

В судовому засіданні 30 червня 2020 року ухвалами суду на місці, які було занесено до протоколу судового засідання, судом: задоволено клопотання представника відповідача про поновлення провадження у справі у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення, та продовжено розгляд справи зі стадії на якій його було зупинено; приєднано до матеріалів справи відзив з додатками (вхід.№12433/20 від 18.03.2020 року).

В судовому засіданні 30 червня 2020 року судом поставлено на обговорення питання щодо можливості продовження розгляду справи в порядку письмового провадження. Відносно розгляду справи в порядку письмового провадження представник позивача не заперечувала.

З урахуванням вищевикладеного, розгляд справи вирішено продовжити в порядку письмового провадження.

Відзив на позовну заяву обґрунтовано наступним

Із твердженнями, доводами та заявленими вимогами, наведеними у позовній заяві, ТОВ «Айсал» не погоджується, вважає їх безпідставними, протиправними та незаконними, враховуючи наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обгрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Абзацом 2 п. 94.10 ст. 94 ПК України встановлено, зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів.

Згідно абз. 3 п. 94.10 ст. 94 ПК України, строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків перевірці підлягає накладення арешту саме в межах вказаного 96-ти годинного строку та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.

Оскільки станом на час звернення ГУ ДПС в Одеській області до суду із позовною заявою у цій справі вже минуло 96 годин, встановлених законом для перевірки рішення, застосований адміністративний арешт є припиненим відповідно до вимог пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України, отже й позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 16.12.2019 року №2540 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ» код за » (а.с.10) та направлень, виданих ГУ ДПС в Одеській області від 21.12.2019 року №2696/05-01 (а.с.12), №2697/05-01 (а.с.13), №2698/05-01 (а.с.14), №2699/05-01 (а.с.15), №2700/05-01 (а.с.16), №2701/05-01 (а.с.17), №2702/05-01 (а.с.18), №2703/05-01 (а.с.19), №2704/05-01 (а.с.20), з метою проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «АЙСАЛ» (код за ), за період з 01.07.2016 по 30.09.2019 року з 21 грудня 2019 року тривалістю 10 робочих днів головним державним ревізором- інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області Графова Арміне Арутюнівна; головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області Пастухова Ольга Вікторівна, головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області Діскаленко Світлана Вікторівна, головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки правління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області Просіна Олена Павлівна було здійснено вихід за податковою адресою підприємтсва: 65026, Одеська область, м.Одеса, Приморський р-н, вул. Грецька, буд. 26, кв. 39 .

27 грудня 2019 року о 12 год. 00 хв. уповноваженій особі ТОВ «АЙСАЛ» - Чебек Айхан , було пред`явлено копію наказу ГУ ДПС в Одеській області №2540 від 16.02.2019 року та направлення на проведення перевірки від 21.22.2019 року №2696/05-01, №2696/05-01, №2697/05-01, №2698/05-01, №2699/05-01, №2700/05-01,№2701/05-01, №2702/05-01, №2703/05-01, №2704/05-01, що підтверджується відповідними записами у направленнях на проведення перевірки (а.с.12-20).

Проте, уповноваженою особою ТОВ «АЙСАЛ», було відмовлено в допуску до проведення перевірки, що підтверджується Актом від 27 грудня 2019 року №001414/15-32-05-01/25420275 про відмову у допуску до проведення / відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2016 року по 30.09.2019 року (далі - Акт від 27.12.2019 року) (а.с.23-26).

За результатами розгляду матеріалів Акта від 27.12.2019 року, заступником начальника управління - начальником відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області було направлено «Звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків» від 27.12.2019 року до в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області (а.с.21-22).

За результатами розгляду Звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 27.12.2019 року, в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області Попазовим В.М. о 16 год. 00 хв. 27 грудня 2019 року прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «АЙСАЛ» ( ) (а.с.9).

Як вбачається з відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду», товариство з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 16.12.2019 року № 2540.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсал» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №2540 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Айсал», » - відмовлено.

Окрім того, відповідно до відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду», судом встановлено, що 28 грудня 2019 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості поновного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за поданням Головного управління ДПС в Одеській області у справі про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, на підставі наявності між сторонами спору про право, предметом якого є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування умовного адміністративного арешту.

У зв`язку із вищевикладеним, Головне управління ДПС в Одеській області звернулося з тими самими вимогами до суду в загальному порядку 04 березня 2020 року.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право: - проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) у т.ч. після проведення процедур митного контролю та/ або митного оформлення; - запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; - вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки; - доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовується для провадження господарської діяльності, та/або є об`єктами оподаткування або використовується для отримання доходів (прибутку) або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/ або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до ст.16 цього Кодексу платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно із п.94.6 ст.94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. Арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Згідно з пунктом 94.19 статті 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється, зокрема, у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює припинення адміністративного арешту майна платника податків в силу закону, незалежно від причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято та унеможливлює його повторне накладення з тих самих підстав.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 серпня 2019 року у справі № 520/11050/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 140/2485/18.

Як встановлено з матеріалів справи, звернення Головного управління ДПС в Одеській області до суду із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача, накладеного рішенням в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області Попазова В.М. від 27 грудня 2019 року, відбулося лише 04 березня 2020 року, тобто після спливу строку у 96 годин, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та припинення застосованого ним адміністративного арешту, що відповідно до пункту 94.19.1 статті 94 Податкового кодексу України свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог контролюючого органу.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, є такими, що не можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 Податкового кодексу України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства України, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ».

Керуючись ст.ст. 242-246, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСАЛ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.