Справа № 500/1437/20
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1437/20

22 липня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області стосовно відмови у переведенні його на пенсію на підставі заяви від 02.03.2020, документів пенсійної справи, з розрахунку 50% від отримуваної пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із пенсії, що становить 15135,06 гривень та проведення виплати з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто з 20.08.2019;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області провести переведення ОСОБА_1 , на пенсію на підставі його заяви від 02.03.2020, документів пенсійної справи, з розрахунку 50% від отримуваної пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із суми пенсії, що становить 15135,06 гривень та провести виплати з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто з 20.08.2019.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що із 1990 року позивач перебуває у Головному управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на обліку і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 02.03.2020 згідно з поданою заявою та додатково представленими документами йому призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 4706,08 грн, а не в сумі 50% від 15135,06 грн. отримуваної пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 . Вважає, відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області стосовно призначення йому пенсії в зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми 15135,06 грн померлого ОСОБА_2 на підставі частини першої статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необґрунтованою та незаконною.

Ухвалою суду від 23.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 22.07.2020.

Представник відповідача подав 02.07.2020 відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що померлий годувальник, ОСОБА_2 мав право на декілька видів пенсії, відповідно до Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме пенсію, відповідно до заробітної плати, отриманої в Зоні відчуження, а також пенсію по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011.

При переведенні позивача з одного виду пенсії на інший Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області виявлено суперечливі відомості щодо застосування показника кратності, при, обчисленні заробітної плати у довідках про заробітну плату, отриману у зоні відчуження.

Водночас, враховуючи, що померлий годувальник мав також право на пенсію по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області переведено позивача на пенсію по втраті годувальника, провівши розрахунок згідно формули, яка зазначена в п. 9-1 Постанови №1210, про що зазначено у відповіді від 24.05.2020.

Враховуючи зазначене, просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав 08.07.2020 відповідь на відзив, в якому зазначає, що годувальник ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і відповідно до виписки за картковим рахунком ОСОБА_2 /пенсійної картки за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 щомісяця отримував пенсію в розмірі 15135,06 грн.

В судове засідання 22.07.2020 сторони не прибули.

Позивача подав до суду 21.07.2020 клопотання про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, також подав до суду 22.07.2020 клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі їхнього представника. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Як випливає із матеріалів справи, із 1990 року позивач перебуває у відповідача на обліку і отримував пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до довідки №21 від 22.01.2020 виданої Карначівською сільською радою про те, що ОСОБА_1 проживав разом із сином - ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та був на його утриманні (аркуш справи 24).

ОСОБА_2 (син позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ) (аркуш справи 16).

Позивач, 02.03.2020 звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію по втраті годувальника на підставі документів пенсійної справи померлого сина ОСОБА_2 з розрахунку 50% від отримуваної ним пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (аркуш справи 9).

Відповідач повідомив позивачу у листі, що оскільки заяву на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ним подано 02.03.2020, тому пенсію призначено з цієї дати.

Розмір пенсії після проведеного перерахунку з 01.05.2020 становить 5969,45 грн., а саме:

- 5223,75 грн - розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника обчислено в розмірі 50% від пенсії померлого годувальника, яка становить 10447,50 грн (4888,83x2,67127x80%, де 4888,83 грн - показник середньої заробітної плати, 2,67127 - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, 80% - ступінь втрати професійної працездатності у відсотках);

- 163,80 грн. - підвищення учасникам війни (1638,00x10%);

- 81,90 грн - доплата до підвищення учасникам війни (1638,00x5%);

- 500,00 грн. - компенсаційна виплата 80-ти річним з 01.04.2020.

Не погоджуючись із наданої відповіддю відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд зазначає наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на вибір пенсії передбачено статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, з інвалідності, за втрати годувальника), призначають один з цих видів пенсій за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно з частиною першою статті 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку в втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Як випливає із матеріалів справи, відповідно до експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 09 від 24.09.2019 захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_2 був учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, визнаний інвалідом 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, та з 01.04.1991 довічно, отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 01.04.1991 вбачається, що пенсія померлому годувальнику була розрахована з урахуванням заробітної плати, одержаної ним за роботу в зоні відчуження.

Також, відповідно до листа Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області від 18.03.2019 №МА-9129171 вказано, що ОСОБА_2 виплачується пенсія по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» з врахуванням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і становить станом на 01.03.2019 становить 14970,00 грн (аркуш справи 11-12).

Також, відповідно до виписки за картковим рахунком ОСОБА_2 /пенсійної картки НОМЕР_2 / за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 щомісяця отримував та останній раз 05.08.2019 отримав пенсію в розмірі 15135,06 гривень (аркуш справи 26).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що на заяву позивача від 02.03.2020, відповідач перевів позивача на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та розмір пенсії після проведеного перерахунку з 01.05.2020 становить 5969,45 грн., тобто без врахування суми 15135,06 грн.

З приводу цього, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 21.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено механізм обчислення пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з пунктом 11 цього Порядку мінімальний розмір пенсії у разі втрати годувальника становить на одного непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника, який був на його утриманні - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Суд встановив, що ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і відповідно до виписки за картковим рахунком ОСОБА_2 /пенсійної картки НОМЕР_2 / станом на 05.08.2019 отримав пенсію в розмірі 15135, 06 гривень, тому її не врахування відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачу є безпідставним.

Суд не погоджується із твердженням відповідача, яке він зазначає у відзиві, що при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області виявлено суперечливі відомості щодо застосування показника кратності, при обчисленні заробітної плати у довідках про заробітку плату, отриману у зоні відчуження, виходячи з наступного.

На думку суду, при вирішенні питання стосовно наявності підстав для переходу на пенсію по втраті годувальника, перевірка обґрунтованості прийняття рішення щодо призначення пенсії годувальнику здійснюватися не може. До того ж, за життя померлого годувальнику у відповідача не виникало сумнівів щодо достовірності даних, відображених у довідках про його заробітну плату.

Законодавством не передбачено перевизначення розміру пенсії померлого, натомість, позивач у відповідності до статті 10 Закону № 1058-IV, користуючись своїм правом на вибір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, 02.04.2020 подав заяву та необхідні документи, а тому він має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно зі статтею 54 Закону № 796-XII, статей 36, 37 Закону № 1058-IV в розмірі 50% пенсії померлого сина.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 02.04.2020, справа №215/6254/15-а(2-а/215/13/16).

Проте, суд зазначає, що позивач просить зобов`язати відповідача перевести його на пенсію на підставі його заяви від 02.04.2020 з розрахунку 50% від отриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із суми пенсії, що становить 15135,06 грн та провести виплати з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто з 20.08.2019.

Проте, як випливає із матеріалів справи, відповідач перевів позивача з одного виду пенсії на інший з 02.03.2020, тому дана вимога є безпідставною.

Також, позивач просить провести виплати з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто з 20.08.2019.

Проте, пунктом 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

Оскільки, заяву на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем подано 02.03.2020, суд приходить до висновку, що саме з цієї дати він має право на її призначення та проведення виплат.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону, щодо обчислення та виплати пенсії позивачу у зв`язку із втратою годувальника, виходячи з розміру 50% від отримуваної пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При цьому обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, керуючись повноваженнями, якими наділений суд при вирішенні справи відповідно до ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне обрати наступний спосіб захисту порушених прав позивача:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення та виплати з 02.03.2020 ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника не у розмірі 50% від отримуваної пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 02.03.2020 у розмірі 50 % від отримуваної пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із суми пенсії, що становить 15135,06 грн.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його заперечення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст. 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення та виплати з 02.03.2020 ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника не у розмірі 50% від отримуваної пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

2. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 02.03.2020 у розмірі 50 % від отримуваної пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із суми пенсії, що становить 15135,06 грн.

3. В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 /місце проживання АДРЕСА_2 ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3

відповідач:

-Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області місцезнаходження/Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769;

Головуючий суддя Осташ А.В.