Справа № 520/7969/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р. № 520/7969/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій в розмірі 250000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій в розмірі 250000,00 грн. є протиправними та такими, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України та без урахування наданих документів та дійсних обставин, а тому підлягає скасуванню. Позивач зокрема, посилався на те, що ними не здійснювалась фактична господарська діяльність, оскільки на АЗС працював в якості найманого працівника - оператором АЗС, крім того ємність та обладнання для закачування скрапленого газу не використовувались в господарській діяльності взагалі не використовувалась для зберігання пального, тому за даних обставин, позивач вважає, що в даному випадку відсутній акцизній склад.

Ухвалою суду від 24.06.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзиви.

Представником відповідача - Головним управлінням ДПС у Харківській області, надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що за фактом порушення порядку провадження господарської діяльності у відношенні громадянина ОСОБА_1 був скаладений адміністративний протокол №58 від 29.12.2019 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким задокументовано факт порушення правил торгівлі в частині роздрібної реалізації пального (скрапленого газу) за адресою: АДРЕСА_2, оглянуто та вилучено з незаконного обігу обладнання для закачування скрапленого газу та газ скраплений об`ємом 10 000 л.

Відповідач також зазначив, що в ході розгляду матеріалів встановлено що згідно інформаційної бази ДПС України ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, свідоцтво про державну реєстрацію від 08.07.2003 року № Ф0116030, видане Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної в місті Харкові ради.

На підставі матеріалів стосовно порушення норм діючого законодавства регулюючого відносини у сфері обігу пального, які були задокументовані складеним протоколом № 58 від 29.12.2019р. за ч. 5 ст. 164 КУпАП та наданими поясненнями встановлено порушення п ч. 20 ст. 15 Закону 481 - здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії, було винесене податкове повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій в розмірі 250000,00 грн.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 29.12.2019 працівниками оперативного управління ДФС у Харківській області було виявлено та задокументовано факт порушення правил торгівлі в частині роздрібної реалізації пального (скрапленого газу) за адресою: АДРЕСА_2. За фактом порушення порядку провадження господарської діяльності до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , складено адміністративний протокол від 29.12.2019 № 58 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час якого оглянуто та вилучено з незаконного обігу обладнання для закачування скрапленого газу та газ скраплений об`ємом 10 000 л.

На адресу ГУ ДПС області надійшов лист-подання оперативного управління Головного управління ДФС у Харківській області від 11.02.2020 №573/7/20-40-21-06-04 (вх. № 2444/7 від 11.02.2020) для розгляду та застосування санкцій.

За результатами розгляду матеріалів стосовно порушення норм діючого законодавства регулюючого відносини у сфері обігу пального, на підставі протоколу від 29.12.2019р. № 58 та наданими поясненнями встановлено порушення ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального - здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії", було винесене податкове повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій у відношенні Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 250000,00 грн. 23.03.2020 року ОСОБА_1 було надано скаргу до ДПС України вх. №12475/6 на податкове повідомлення-рішення 13.03.2020 № , в якій позивач просив скасувати зазначене податкове повідомлення-рішення, оскільки він не є суб`єктом господарювання.

Рішенням про розгляд скарги від 19.05.2020 № 16504/6/99-00-08-05-06-06 ДПС України залишено без змін рішення, винесене Головним управлінням ДПС Харківської області, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення, з мотивів того, що згідно інформації бази ДПС України ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, свідоцтво про державну реєстрацію від 08.07.2003 року № Ф0116030, видане Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної в місті Харкові ради, крім того при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2019 №58 взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , в якому він визнав що дійсно реалізував газ скраплений у кількості 10 л. без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального - здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії".

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи його протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років. Імпорт або експорт пального здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання, що імпортує або експортує пальне, ліцензії на право виробництва або зберігання, або оптової чи роздрібної торгівлі пальним.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, згідно абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Аналіз наведених норм Закону №481/95-ВР свідчить про те, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктом господарювання лише за наявності у нього ліцензії на роздрібну торгівлю. Проте, у разі здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліценції до суб`єкта господарювання застосовується штраф, тобто суб`єктом відповідальності може бути лише суб`єкт господарювання.

Законом України від 23 грудня 2018 року № 2628-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - Закон № 2628) внесені зміни до Закону № 481, з 01.07.2019 вводиться ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, що здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

Відповідно до ст. 14.1.6. Закону № 2628 акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення) розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро- горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро- горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої.

Згідно з п. 1 ст. 230 Кодексу акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Відповідно до пункту 213.1 статті 213 ПК України об`єктами оподаткування акцизним податком є операції з: реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції); реалізації та/або передачі в межах одного підприємства підакцизних товарів (продукції) з метою власного споживання, промислової переробки, своїм працівникам, а також здійснення внесків підакцизними товарами (продукцією) до статутного капіталу; ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України; реалізації конфіскованих підакцизних товарів (продукції), підакцизних товарів (продукції), визнаних безхазяйними, підакцизних товарів (продукції), за якими не звернувся власник до кінця строку зберігання, та підакцизних товарів (продукції), що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходять у власність держави; реалізації або передачі у володіння, користування чи розпорядження підакцизних товарів (продукції), що були ввезені на митну територію України із звільненням від оподаткування до закінчення строку, визначеного законодавством, відповідно до пункту 213.3 статті 213 цього Кодексу; обсяги та вартість втрачених підакцизних товарів (продукції), що перевищують встановлені норми втрат з урахуванням пункту 214.6 статті 214 цього Кодексу; реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів; оптового постачання електричної енергії; переобладнання ввезеного на митну територію України транспортного засобу у підакцизний легковий автомобіль; реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

В розумінні підпункту 14.1.1411 пункту 14.1 статті 14 ПК України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу. Бензол як вид пального віднесено до підакцизних товарів (підпункт 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України). Отже, операції з його реалізації є об`єктом оподаткування акцизним податком.

Пунктом 117.3 статті 117 ПК України передбачено відповідальність у вигляді штрафу за здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, вказана норма встановлює відповідальність, яка повинна застосовуватися до платників податків, що здійснюють операції з реалізації пального, у випадку не реєстрації їх у якості платників акцизного податку.

При цьому, між сторонами існує спір стосовно оцінки правомірності застосування до позивача відповідальності, передбаченої пунктом 117.3 статті 117 Податкового кодексу України. Оцінюючи наявність підстав для застосування до позивача такої відповідальності, суд виходить з наступного.

Головне управлінням ДПС у Харківській області обґрунтовуючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2019 №58 посилаючись не те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію від 08.07.2003 року № Ф0116030, видане Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної в місті Харкові ради.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, правовідносинам, з приводу яких подано даний позов передували інші, щодо яких було встановлено відповідні обставини постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року по справі №644/203/20, яка 18.02.2020 року набрала законної сили. Отже такі не підлягають доказуванню у справі, що наразі розглядається.

Постановою Орджонікідзевського районного суду від 05 лютого 2020 року по справі №644/203/20, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 було закрито, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.164 КУпАП.

Крім того, в рамках справи №644/203/20 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова встановлено, по-перше, ємність та обладнання не використовувались в господарській діяльності та не використовувались для зберігання пального (скрапленого газу), тому в даних обставинах відсутній акцизний склад. По-друге, ОСОБА_1 - робітник, оператор АЗС, тобто не є суб`єктом господарювання, зазначено обставинна також підтверджується в рамках даної справи, а саме наказом №9-К про прийняття на роботу, відповідно до якого ОСОБА_1 з 01 листопада 2019 року прийнято на роботу оператором АГЗП.

Отже, оскільки у відношенні позивача - ОСОБА_1 , був застосований штраф, як на суб`єкта господарювання за порушення ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" - здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії та не прийнято до уваги обставини того, що позивач працював в якості найманого робітника та не діяв в якості Фізичної особи - підприємця, крім того, в даних обставинах відсутній акцизний склад - ємність та обладнання не використовувались в господарській діяльності та не використовувались для зберігання пального (скрапленого газу), то суд приходить до висновку про протиправність прийняття Головним управління ДПС у Харківській області податкового повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій в розмірі 250000,00 грн.

За таких обставин, позовна вимога позивача про скасуваня податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій в розмірі 250000,00 грн. є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій в розмірі 250000,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.03.2020 р. № про накладення штрафних санкцій в розмірі 250000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.