Справа № 320/5534/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року № 320/5534/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та часткове скасування наказу,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в редакції від 22.10.2019, до Міністерства юстиції України, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 30.05.2018 № 1673/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в частині «анулювання доступу до ЄДР державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1».

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийнятий відповідачем наказ в частині анулювання доступу до ЄДР суперечить вимогам законодавства, оскільки під час його винесення не було дотримано розумного балансу між несприятливими наслідками для позивача та цілями самого наказу, зокрема, необґрунтованості анулювання доступу до ЄДР, а також порушено процедуру розгляду скарги по суті, зокрема, не належно повідомлено позивача про її розгляд та позбавлено право на надання відповідних пояснень.

З урахуванням викладеного вважає, що оспорюваний наказ в частині анулювання доступу до ЄДР є протиправним, оскільки суперечить вимогам законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

14 листопада 2019 року від представника відповідача через службу діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Стверджує, що під час проведення позивачем спірної реєстраційної дії Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було виявлено ряд порушень вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим за результатами розгляду скарги на дії позивача було прийнято рішення у формі наказу про скасування реєстраційної дії у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та, відповідно, анулювання доступу до ЄДР державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1.

26 листопада 2019 року від представника позивача через службу діловодства суду надійшла відповідь на відзив, за результатом вивчення змісту якої судом встановлено, що позивач позов підтримує, просить суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

05 грудня 2019 року від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

Ухвалою суду від 05.12.2019 закрито підготовче провадження, подальший розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 05.09.2003 (а.с. 91-93, Том І ).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було здійснено реєстраційні дії, а саме: від 05.02.2018 № 0005592 «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» та від 07.02.2018 № 1005592 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».

Не погоджуючись з вищевказаними реєстраційними діями, 02.05.2018 громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було подано скаргу на рішення та дії державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1. з проханням скасувати реєстраційні дії, вчинені позивачем 05.02.2018 за № 0005592 та 07.02.2018 за № 1005592.

Відповідно до висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 23.05.2018 було вирішено скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.05.2018 задовольнити частково та скасувати реєстраційну дію у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.02.2018 № 1005592 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену позивачем стосовно Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кранар» (код за ). Крім того, було вирішено анулювати доступ до ЄДР державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1. У частині інших вимог відмовлено.

30 травня 2018 року Міністерством юстиції України, на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 23.05.2018 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.05.2018 винесено наказ № 1673/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до якого скасовано реєстраційну дію у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.02.2018 № 1005592 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену позивачем стосовно Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кранар» (код за ) та анульовано доступ до ЄДР державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1. Виконання покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи». У частині інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись із спірним наказом в частині анулювання доступу до ЄДР державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1., позивач оскаржив його в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців врегульовані нормами Закону України від 15.05.2003 № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-ІV).

В силу вимог пункту 8 частини другої статті 5 Закону № 755-ІV, до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, зокрема, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора врегульований Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами та доповненнями, далі - Порядок № 1128).

Пунктом 2 Порядку № 1128 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1128, розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Статтею 20 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 393/96-ВР) передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було прийнято скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.05.2018 за № 8 і призначено до розгляду по суті на 23.05.2018.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1128, суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Позивач у позовній заяві стверджує, що в порушення вимог Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора відповідачем не повідомлено позивача належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, а також не забезпечено можливістю надати відповідні пояснення.

Проте, з такими твердженнями позивача суд не погоджується з огляду на таке.

В силу вимог пункту 11 Порядку № 1128, копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вищевказаних вимог Порядку № 1128, 21.05.2018 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації направлено позивачу засобами електронної пошти за останнім відомим на той час місцем його роботи копію скарги, а також здійснено декілька телефонних викликів за номером НОМЕР_2 , який належить позивачу та збігається із засобами зв`язку, зазначеними у позовній заяві, що підтверджено журналом телефонограм № 19.2-30 (а.с. 39-42, Том ІІ).

В силу вимог пункту 9 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації були вчинені всі необхідні дії, передбачені Порядком № 1128 щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду скарги по суті. Однак, з причин, незалежних від Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації позивач не отримав повідомлення та своїм правом на надання письмових пояснень по суті скарги не скористався.

Встановлені судом обставини в поєднанні з положеннями пунктів 9-11 Порядку № 1128 не залишають у суду сумніву, що відповідачем належним чином повідомлено державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1. про засідання Комісії, на якому розглядалась скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.05.2018, а Комісія не мала перешкод для розгляду зазначеної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 804/8466/16 (провадження №К/9901/25422/18).

Із висновку Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 23.05.2018 вбачається, що під час розгляду скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.05.2018 № 8 Комісією встановлено, що державним реєстратором ОСОБА_1 05.02.2018 проведено реєстраційну дію № 0005592 «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» без порушень вимог чинного законодавства.

Водночас, у реєстраційній дії позивача 07.02.2018 № 1005592 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» виявлено низку порушень.

Так, для проведення реєстраційної дії № 1005592 позивачу було подано документи, які суперечать вимогам Конституції та законів України, зокрема, протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку «Кранар» від 13.01.2018 № 1/2. Однак, незважаючи на це, позивачем не було відмовлено у проведенні реєстраційної дії, відповідно до пункту 5 частини першої 1 статті 28 Закону № 755-ІV.

Крім того, позивачу було подано оригінал статуту ОСББ «Кранар», затверджений протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку «Кранар» від 13.01.2018 № 1/2 та підписаний головуючим на зборах ОСОБА_5.

В силу вимог пункту 9 частини першої статті 15 Закону № 755-ІV, документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам, зокрема, установчий документ викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами, крім випадків заснування юридичної особи). Справжність підписів на установчому документі нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.

Проте, незважаючи на те, що справжність підпису головуючого на зборах Баркара О.Г. нотаріально засвідчена не була, в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 27 Закону № 755-ІV (в редакції від 06.01.2018), позивачем не було прийнято рішення про зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації.

Відповідно до частини шостою статті 34 Закону № 755-ІV, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;

б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;

в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ», «д» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

З вищевикладеного вбачається, що під час прийняття рішення за результатами розгляду скарги Комісії надається право діяти на власний розсуд в межах чинного законодавства, виходячи із оцінки доводів відповідної скарги.

Зі змісту спірного наказу встановлено, що доступ до ЄДР анульовано саме державному реєстратору виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1.

В той же час, як вказує позивач, 07.03.2018 його було звільнено з посади державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області за власним бажанням, що підтверджено записом у трудовій книжці серії НОМЕР_5 від 06.02.2008 (а.с. 18, Том І ).

Як вбачається із запису у трудовій книжці позивача, останній обіймає посаду державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» з 22.12.2018 відповідно до наказу № 9 від 20.12.2018 та зміст позовних вимог не зводиться до того, що відповідачем анульовано чи заблоковано доступ до ЄДР саме державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», а позивачем не зазначено про перешкоди у виконанні ним посадових обов`язків державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро».

Суд також приймає до уваги відомості щодо ряду систематичних порушень позивачем його обов`язків при здійсненні реєстраційних дій. Судом встановлено та не заперечується позивачем, що до нього раніше застосовувалася санкція у вигляді блокування доступу до ЄДР строком на 12 місяців, яка в подальшому не призвела до покращення якості надання послуг у сфері державної реєстрації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним наказу.

Натомість, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи спростовані фактичними обставинами справи.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність свого рішення, в той час як позивач на обґрунтування заявлених позовних вимог жодним чином не обґрунтував порушення вимог чинного законодавства оскаржуваним наказом.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про правомірність наказу відповідача, а позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 205, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення рішення суду 21.07.2020

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.