Справа № 260/699/20
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2020 року м. Ужгород№ 260/699/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,

за участі:

секретаря судового засідання Завидняк А.В.,

представника позивача Романа Р.І.,

представник відповідача 1 не з`явився,

представник відповідача 2 не з`явився,

представника відповідача 3 Токар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України в Закарпатській області, Державної податкової служби України та Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби України в Закарпатській області (далі відповідач-1, ГУ ДПС України в Закарпатській області) та Державної податкової служби України (далі відповідач-2, ДПС України), в якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області №1232213/ від 23.07.2019 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкову накладну №2 від 17 травня 2019 року; стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного Управління Державної податкової служби України в Закарпатській області судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.06.2018 року ФОП ОСОБА_1 направлено податкову накладну №2 від 17 травня 2019 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. 14 червня 2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було отримано квитанцію №2 про прийняття податкової накладної №2 від 17 травня 2019 року та зупинення її реєстрації. Підставами зупинення реєстрації, зокрема, визначено те, що ПН відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 18.07.2019 року ФОП ОСОБА_1 були направлені в електронній формі засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній №2 від 17.05.2019 року з додатками в кількості 10 додатків, що підтверджується квитанцією №2 від 18.07.2019 року, реєстраційний номер: НОМЕР_1 . Комісією Головного управління ДФС у Закарпатській області за результатом розгляду наданих ФОП ОСОБА_1 письмових пояснень та копій документів прийняте рішення №1232213/ від 23.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 17.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів. Висновки відповідача щодо ненадання договорів, первинних документів щодо постання/придбання товарів і послуг та банківських виписок з особових рахунків позивач вважає необґрунтованим, так як згідно додатків №1-10 до повідомлення №1 щодо подачі пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній №2 від 17.05.2019 відповідачу було направлено в електронній формі F1360102 засобами електронного зв`язку в т.ч. договір купівлі-продажу №2 від 06.05.2019 року; договір поставки №13-2019/Р-UA від 14.02.2019 року; банківська виписка за травень 2019 року; видаткову накладну №5381 від 06.04.2019 року; видаткову накладну №6060 від 13.04.2019 року; рахунок №38 від 27.03.2019 року; акт №20 від 31.03.2019 року; паспорт №438 від 12.04.2019 року; рахунок №2 від 16.05.2019 року.

Позивач зазначив, що після зупинення реєстрації податкової накладної №2 позивачем були подані до Комісії документи, передбачені пунктом 14 Порядку №117 для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, в оскаржуваному рішенні Комісії про відмову в реєстрації такої податкової накладної фактично було лише процитоване положення пункту 14 Порядку №117 без зазначення причини та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

Відтак, позивач вважає рішення відповідача-3 про відмову у реєстрації податкових накладних протиправним та просить суд зобов`язати відповідача-2 зареєструвати податкову накладну №2 від 17.05.2019.

27 березня 2020 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження за вказаною позовною заявою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву відповідачем.

07 травня 2020 року уповноваженим представником Головного управління ДПС у Закарпатській області подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-1 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на те, що комісією Головного управління ДПС у Закарпатській області не прийнято жодних рішень по відношенню до позивача, не порушено жодних прав позивача, відтак позовні вимоги до Головного управління ДПС у Закарпатській області не підлягають задоволенню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року залучено до участі у справі в якості відповідача-3 Головне управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву відповідачеві-3.

03.06.2020 року уповноваженим представником Головного управління ДФС у Закарпатській області подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що у пакетах документів поданих позивачем були відсутні документи, які згідно вищевказаного Порядку мали бути надані для підтвердження реальності господарських операцій. Вказує, що відповідно до п.21 Порядку зупинення підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, зокрема, є ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку, тобто копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, перелік яких наведено в п.14 вказаного Порядку.

Представник відповідачів вважає, що оскаржуваним рішенням комісії ГУ ДФС у Закарпатській області встановлено, що позивачем надано документи, що не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних та на підставі яких неможливо підтвердити реальність господарської операції. Таким чином комісією правомірно прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив такі задовольнити.

Представник відповідача 1 та представник відповідача 2 у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неприбуття суд не повідомили.

Представник відповідача-3 у судовому засіданні заперечувала проти позову з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву та просила відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований з 02.10.2018 як фізична особа-підприємець та з 02.10.2018 взятий на облік як платник податків у Головному управлінні ДФС у Закарпатській області.

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість №010 з 01.05.2019 ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (продавець) та ТзОВ «Синергія ОІЛ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу плитки тротуарної № 2 від 06 травня 2019 на загальну вартість згідно додатку №1 до вказаного договору 2856096,00 грн. (з ПДВ) (а.с.а.с.14-17).

У зв`язку зі здійсненим на підставі договору черговим замовленням ТОВ «Синергія ОІЛ», 16 травня 2019 ФОП ОСОБА_1 виставлено рахунок-фактуру №2 на оплату вартості замовленої та поставленої тротуарної плитки в розмірі 199926,72 грн. в тому числі 33321,72 грн. ПДВ (а.с.18).

Судом встановлено, що згідно виписки по рахункам від 04.06.2019, 17.05.2020 на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було зараховано грошові кошти в сумі 199926,72 грн. в тому числі 33321,72 грн. ПДВ (а.с.а.с.19-20).

17 травня 2019 року ФОП ОСОБА_1 виписано податкову накладну №2 від 17 травня 2019 року та здійснено відповідну поставку.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2019 позивачем направлено податкову накладну №2 від 17 травня 2019 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та цього ж дня позивачем отримано квитанцію №2 про прийняття податкової накладної №2 від 17 травня 2019 року та зупинення її реєстрації. Підставою зупинення вказано, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів (а.с.23).

18.07.2019 року ФОП ОСОБА_1 були направлені в електронній формі засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній №2 від 17.05.2019 року з додатками в кількості 10 додатків, а саме: договір купівлі-продажу №2 від 06.05.2019 року; договір поставки №13-2019/Р-UA від 14.02.2019 року; банківська виписка за травень 2019 року; видаткову накладну №5381 від 06.04.2019 року; видаткову накладну №6060 від 13.04.2019 року; рахунок №38 від 27.03.2019 року; акт №20 від 31.03.2019 року; паспорт №438 від 12.04.2019 року; рахунок №2 від 16.05.2019 року, що підтверджується квитанцією №2 від 18.07.2019 року (а.с.а.с.24-35)

Комісією Головного управління ДФС у Закарпатській області за результатом розгляду наданих ФОП ОСОБА_1 письмових пояснень та копій документів прийняте рішення №1232213/ від 23.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 17.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с.а.с.36-37).

Позивач вважає вказане рішення відповідача-3 про відмову в реєстрації податкових накладних протиправними та таким, що суперечить вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів / послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця / замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів / послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, є для покупця таких товарів / послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та / або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, є для покупця таких товарів / послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів / послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та / або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та / або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та / або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю / покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар / послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (чинної станом на час виникнення спірних правовідносин), якою затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 177), податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно з вимогами п. 4 Порядку № 177 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається з п. 5 Порядку № 177 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п.п. 6 та 7 Порядку № 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що положення пунктів 6 та 7 Порядку № 177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, згідно квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, зазначено ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», проте наведене не відповідає приписам, оскільки вказаним критеріям може відповідати чи не відповідати платник податку, а не податкова накладна.

Окрім цього, згідно з вимогами п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На виконання пункту 10 Порядку № 117 Державна фіскальна служба України 21 березня 2018 р. наказом № 144 затвердила Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків (далі - Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків).

Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі Критерії).

Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" як платників з ознаками ризиковості.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС ".

Суд звертає увагу, що відповідачами не було надано ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з пп. 1.6 п. 1 Критеріїв; ні матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку; ані іншої інформації, що розглядається Комісією, яка, відповідно до Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, обов`язково додається до протоколу засідання Комісій.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено за якою саме підставою позивача із указаних в пп. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, згідно квитанції про зупинення реєстрації ПН, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте не вказано яких саме документів.

Згідно з п. 7 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Крім того, відповідно до п.13 зазначеного Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Проте, зі змісту квитанцій вбачається, що відповідачем 1 не дотримано вимоги п. 13 зазначеного Порядку №117 та не вказано: розрахованих показників критерію, якому на думку відповідача відповідає позивач; та конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. У квитанції лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та / або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та / або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та / або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої / якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та / або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

В оскаржуваному Рішенні комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісія) від 23.07.2019 підставою відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: не надання платником податку копій документів:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Водночас серед переліку не поданих первинних документів не підкреслено які саме документи не подано.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 (додаток 2 до вказаного Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення Комісії ГУ ДФС у Закарпатській області містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано не містять.

Як встановлено судом, позивачем було подано 18.07.2019 року засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній №2 від 17.05.2019 року з додатками, а саме: договір купівлі-продажу №2 від 06.05.2019 року; договір поставки №13-2019/Р-UA від 14.02.2019 року; банківська виписка за травень 2019 року; видаткову накладну №5381 від 06.04.2019 року; видаткову накладну №6060 від 13.04.2019 року; рахунок №38 від 27.03.2019 року; акт №20 від 31.03.2019 року; паспорт №438 від 12.04.2019 року; рахунок №2 від 16.05.2019 року, що підтверджується квитанцією №2 від 18.07.2019 року.

Проте, відповідачем-3 прийнято оскаржуване рішення згідно якого підставою відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: не надання платником податку копій документів.

Разом з тим, суд зауважує, що наведена інформація не знайшла свого підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи, зокрема, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів у підтвердження вказаного. Водночас судом встановлено, що за наслідками зупинення податкової накладної №2 від 17.05.2019 ФОП ОСОБА_1 у встановленому порядку було надано письмові пояснення та копії усіх первинних документів які розкривають зміст та обсяг господарської операції з переліку документів, визначених п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, позивачем надано письмове пояснення щодо господарської операції купівлі-продажу бруківки тротуарної, а також документи що підтверджують її виконання, а саме: договір купівлі-продажу №2 від 06.05.2019 року; договір поставки №13-2019/Р-UA від 14.02.2019 року; банківська виписка за травень 2019 року; видаткову накладну №5381 від 06.04.2019 року; видаткову накладну №6060 від 13.04.2019 року; рахунок №38 від 27.03.2019 року; акт №20 від 31.03.2019 року; паспорт №438 від 12.04.2019 року; рахунок №2 від 16.05.2019 року.

Суд вважає, що подані позивачем документи у повній мірі розкривали здійснену господарську операцію та давали можливість встановити її реальність, а тому у відповідача 3 в особі відповідної комісії були відсутні підстави для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №2 від 17.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, суд вважає, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних є необґрунтованим і протиправним, оскільки прийнято без ретельного дослідження всіх первинних документів та економічної обґрунтованості зазначених господарських операцій.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів / послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

В даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунку коригування ФОП ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних / розрахунку коригування.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №2 від 17.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку № 117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданих податкових накладних / розрахунку коригування. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 2 від 17.05.2019 ФОП ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачі як суб`єкт владних повноважень не надали суду доказів на підтвердження правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, звільнення від сплати встановлюється законом. Згідно пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного Управління Державної податкової служби України в Закарпатській області судові витрати суд вказує наступне.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 03.03.2020 №50, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. відтак, у зв`язку з протиправністю оскаржуваного рішення відповідача-3, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області підлягає судовий збір у вказаному розмірі.

Окрім цього, в матеріалах справи наявний договір № 03-02/20 про надання правової допомоги від 03.02.2020 р. (а.с. 150), протокол до договору про надання правової допомоги №03-02/2019 від 03.02.2020 (а.с. 155), укладені між клієнтом - ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Роман Р.І., окрім цього наявні акти приймання-передачі наданих послуг та платіжні доручення (а.с.а.с.157-164).

Відповідно до ч.ч. 5-7ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зауважує, що загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу зазначений у вищевказаних документах є неспівмірним. Надані позивачем документи містять невідповідність обставинам, так, згідно наявного у матеріалах справи акту приймання-передачі наданих послуг №14-05/20 від 14.05.20 вказано послугу представництво інтересів клієнта у Закарпатському окружному адміністративному суді у судовому засіданні 14.05.2020, де зазначено кількість витраченого часу 16 годин. Водночас наведене не відповідає дійсності, оскільки згідно протоколу судового засідання від 14.05.2020, судове засідання тривало з 09:08 год до 09:52 год.(а.с.130-131).

Окрім цього, з поданих документів неможливо встановити дійсну кількість часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), які вказані ним.

Частиною 1 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стосовно вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Враховуючи зазначене, враховуючи складність справи, виконану адвокатом роботу (надані послуги) та ціну позову, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1200,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 205, 229, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної податкової служби України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Волошина, буд.52, ), Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська пл., буд.8, ) та Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, буд.52, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління ДФС України в Закарпатській області () №1232213/ від 23.07.2019 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкову накладну №2 від 17 травня 2019 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області () суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні) грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті гривень). грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України повний текст рішення складено та підписано 23.07.2020 року.

СуддяЮ.Ю.Дору