Справа № 280/2881/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 липня 2020 року (о 14 год. 10 хв.) Справа № 280/2881/20 :
29 квітня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:
визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку та виплати пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення та зменшення розміру пенсії з надбавками позивачу за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018;
зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі 74% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 (головуючий суддя Сацький Р.В.), позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 - з 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

03.07.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява (вх. №30678) про ухвалення додаткового судового рішення, у якій зазначає, що у рішенні від 17.06.2020 судом не було надано оцінки позовної вимоги щодо перерахунку пенсії позивача в розмірі 74% грошової забезпечення з 01.01.2018. Таким чином, оскільки судом не вирішено питання про право позивача на перерахунок пенсії у розмірі 74% грошової забезпечення з 01.01.2018 просить винести додаткове рішення у справі та визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку та виплати пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 та зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2020, зазначена заява передана для подальшого розгляду судді Калашник Ю.В.

У відповідності до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За приписами п.10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що рішення суду від 17.06.2020 у справі №280/2881/20 ухвалене у порядку письмового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання без виклику учасників справі, на основі наявних у суду матеріалів у порядку письмового провадження. Необхідності розгляду питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи суд не вбачає.

Супровідним листом від 06.07.2020 № 280/2881/20/26763/20 примірник заяви про ухвалення додаткового судового рішення від 03.07.надіслано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який 08.07.2020 отриманий уповноваженою особою останнього.

Станом на 20.07.2020 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області жодних клопотань на зазначену заяву до суду не надходило.

У зв`язку із відсутністю судді Калашник Ю.В . у період з 10.07.2020 по 19.07.2020 на роботі, що підтверджується відповідною довідкою Запорізького окружного адміністративного суду вих. № 02-35/20/55 від 17.07.2020, рішення у повному обсязі складено та підписано 20.07.2020.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення у справі з огляду на наступне.

Так, 17.06.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом розглянута справа №280/2881/20 та постановлене рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, зокрема:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 - з 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум;

у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено;

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Разом з цим, Запорізький окружним адміністративним судом у зазначеному рішенні не розглянуті позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку та виплати пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області з 27.11.1996 та отримує пенсію за вислугою років, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-IV.

Позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-IV призначено пенсію за вислугою років з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення, вислуга складає 28 років.

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» станом на 01.01.2018 позивачу здійснено перерахунок пенсії та встановленого її розмір виходячи з 70% грошового забезпечення.

Згідно витягу з Автоматизованої системи розрахунку пенсій станом на 01.01.2018 основний розмір пенсії позивача складає 70% грошового забезпечення (вислуга років 28) (а.с.11, зворотній бік).

Листом від 10.04.2020 № 2690-2633/М-02/8-0800/20, відповідач повідомив, що з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.10).

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку та виплати пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018 такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У дану статтю Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80 % від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Так, відповідач перерахував пенсію позивачу, однак, розмір перерахованої пенсії визначив з 70 % грошового забезпечення, незважаючи на те, що її розмір обчислювався з 74 % грошового забезпечення.

Суд наголошує, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Приписами частини першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ поширюється на відносини, які виникли після набуття чинності.

Таким чином, відповідачем не доведено підстави визначення розміру пенсії 70% від грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі № 642/3284/17, від 31.01.2018 у справі № 523/4930/15-а, від 04.02.2019 у справі №240/5401/18.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку та виплати пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення від 03.07.2020 (вх. № 30678), - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі № 280/2881/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення з 01.01.2018 раніше призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 74 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.07.2020.

Суддя Ю.В. Калашник