Справа № 420/8099/19
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8099/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 (згідно паспорту),

представника відповідача Горнецької М.В. (згідно довіреності),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 05 грудня 2019 року № 123-ос «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» у 2019 році».;

Визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві № 125-ос від 10 грудня 2019 року, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;

Стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;

Стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що наказом № 25-ос від 23.11.2018 року його за результатом конкурсу було призначено на посаду слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, з 27.11.2018 року, з випробуванням строком п`ять місяців. Наказом Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві № 125-ос від 10 грудня 2019 року позивача звільнено з посади слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Слідчого управління. У перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність, з припиненням державної служби у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності. Підставою для звільнення став висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2019 році, затверджений наказом ТУ ДБР у м. Миколаєві від 05.12.2019 року № 123-ос. Позивач з вищевказаним наказами не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що належать до скасування. Позивач зазначає, що з часу призначення його на посаду слідчого та до першого дня тимчасової непрацездатності внаслідок тривалого захворювання, позивач постійно перебував на робочому місці, сумлінно та з повною відповідальністю виконував свої посадові обов`язки. З 30.08.2019 року по 24.12.2019 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю внаслідок тривалого захворювання, про що свідчать листки непрацездатності. Позивач зазначає, що у період з 23.11.2018 року по 30.08.2019 року діяв ЗУ «Про державну службу» в редакції Закону від 10.12.2015 року № 889-VIII з наступними змінами та доповненнями, нормами статті 44 якого було передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше, ніж через три місяці, проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності. У разі отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності, такий державний службовець звільняється зі служби відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 цього Закону. Проте, відповідач у наказі про звільнення позивача посилається на норми ст. 44 ЗУ «Про державну службу» в редакції Закону від 19.09.2019 року № 117-ІХ, яким передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, такий державний службовець звільняється зі служби відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону. Позивач зазначає, що враховуючи, що Закон в редакції від 19.09.2019 року № 117-Х набрав чинності 25.09.2019 року, тобто в період тимчасової непрацездатності позивача, відповідач не мав права звільняти позивача на підставі ст.. 44,87 вказаного Закону, оскільки позивач проходив службу у відповідності до Закону України «Про державну службу» в редакції від 10.12.2015 року № 889-VIII з наступними змінами. Також, позивач не погоджується з висновком Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2019 році, оскільки його не було під підпис ознайомлено з результатами оцінювання службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання, не проведено співбесіду щодо результатів оцінювання. Відповідач не провів повторного оцінювання результатів службової діяльності позивача не раніше, ніж через три місяці. 12.11.2019 року позивач звернувся зі скаргою до відповідача в порядку ст. 11 ЗУ «Про державну службу», проте відповіді не отримав. Після затвердження висновку наказом, позивач надіслав скарги до ТУ ДБР у м. Миколаєві та Державного бюро розслідувань, але відповідачем та директором Державного бюро розслідувань проігноровано вимоги позивача.

Ухвалою суду від 28.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.02.2020 року.

27.01.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві (далі - ТУ ДБР у м. Миколаєві), повністю заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав його позову. Щодо вимог позивач про визнання протиправним та скасування наказу № 123-ос від 05.12.2019 року, представник відповідача зазначає, що 22.12.2018 року державного службовця ОСОБА_1 . ознайомлено з завданнями, ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на січень-грудень 2019 року. Представник відповідача зазначає, що відповідно до п. 14 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою КМУ від 23.08.2017 року № 640, тимчасова відсутність державного службовця не є причиною для звільнення від проведення оцінювання та визначення результатів виконаних завдань, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було включено до списку державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві, оцінювання яких проводиться у 2019 році. Представник відповідача зазначає, що оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснювалося із застосуванням норм, чинних на час проведення оцінювання, тобто відповідно до ЗУ «Про державну службу» в редакції від 25.09.2019 року. Відповідно до п. 37 Типового порядку, визначення результатів виконання завдань тимчасово відсутнього державного службовця ОСОБА_1 було проведено безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу без оціночної співбесіди в установлений строк. Представник відповідач а зазначає, що на основі розрахунку середнього балу за виконання кожного визначеного завдання, безпосереднім керівником було виставлено державному службовцю ОСОБА_1 негативну оцінку, яка дорівнює 2 балам. Результати виконання завдань за 2019 рік були направлені на адресу позивача за вих.. № 02/12.2/12729 від 01.11.2019 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В обґрунтування незадовільної оцінки службової діяльності позивача, безпосередній керівник, начальник другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР у м. Миколаєві Власюк О.Є, на ім`я в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві надав службову записку від 29.10.2019 року. Наказом ТУ ДБР у м. Миколаєві від 05.12.2019 року затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві, які займають посади державної служби «Б» і «В», який був направлений на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 05.12.2019 року. Поштове відправлення було повернуте на адресу ТУ ДБР у м. Миколаєві за закінченням терміну зберігання, у зв`язку із чим ОСОБА_1 отримано витяг з висновку 26.12.2019 року. Представник відповідача зазначає, що за результатом розгляду письмової скарги позивача від 17.12.2019 року вих. № 17531, йому було направлено відповідь за вих.. № 02/12/16536 від 28.12.2019 року. Отримання негативного висновку за результатами оцінювання службової діяльності стало підставою для звільнення позивача зі служби. Також, представник відповідача вважає такою, що не належить до задоволення вимогу позивача про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 19.03.2020 року зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд поновив провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року,яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження у справі та, за клопотанням сторін, призначив справу до судового розгляду по суті на 23.06.2020 року.

23.06.2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 03.07.2020 року.

03.07.2020 року розгляду у судовому засіданні оголошено перерву до 15.07.2020 року.

Під час судового розгляду справи, позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, що наведені у відзиві на адміністративний позов.

У судовому засіданні 15.07.2020 року суд допитав, у якості свідка, ОСОБА_2 , що був безпосереднім керівником ОСОБА_1

Суд вислухав позивача, представника відповідача, розглянув матеріали справи, допитав свідка ОСОБА_2 , всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності, та робить наступні висновки.

Згідно з наказом ТУ ДБР у м. Миколаєві № 25-ос від 23.11.2018 року, ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за результатом конкурсу 27 листопада 2018 року з випробуванням строком п`ять місяців.

Відповідно до наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві № 29-ос від 28.11.2018 року, переведено ОСОБА_1 на посаду слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, з 28 листопада 2018 року за його згодою, з випробуванням строком п`ять місяців.

22.12.2018 року ОСОБА_1 ознайомлено з завданнями, ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та «В», що визначені державному службовцю категорії «В» ОСОБА_1 начальником Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_2 22.12.2018 року та погоджені в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Басалаєвою В.А. 22.12.2018 року.

З огляду на зміст вказаних завдань, ОСОБА_1 на період січень-грудень 2019 року встановлено 2 завдання: № 1 «Проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях» та № 2 «Розгляд звернень громадян».

У період з 30.08.2019 року по 24.12.2019 року ОСОБА_1 був тимчасово непрацездатний та перебував на лікуванні, у зв`язку з чим був відсутній на роботі.

Факт тимчасової непрацездатності позивача у вказаний період підтверджується листками непрацездатності серія АДЦ № 821629 від 09.09.2019 року, серія АНД № 218920 від 10.09.2019 року, серія АДН № 219004 від 04.10.2019 року, серія АНД № 219417 від 08.11.2019 року, АНД № 219498 від 03.12.2019 року.

Відповідно до наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві № 89-ос від 03.10.2019 року, призначено проведення з 04 жовтня по 22 листопада 2019 року оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», згідно графіку (додаток 1).

Вказаним наказом, також, затверджено список державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», оцінювання яких проводиться у 2019 році, до якого включено ОСОБА_1 слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя).

29.10.2019 року начальником Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_2 визначено результати виконання завдань ОСОБА_1 за 2019 рік, які погоджені в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Басалаєвою В.А. 29.10.2019 року.

Згідно з зазначеними результатами, за виконання завдання № 1 ОСОБА_1 отримав 1 бал. Обґрунтування: «завдання щодо проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях не виконано. У лютому 2019 року слідчого відсторонено від здійснення досудового розслідування ряду кримінальних проваджень через неефективність, допускалися систематичні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, на зауваження слідчий не реагував. За виконання завдання № 2 ОСОБА_1 отримав 3 бали. Середній бал - 2, що відповідає негативній оцінці. В обґрунтування такої оцінки безпосередній керівник позивача вказав: «Завдання виконано частково, з чисельними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства, допущеними при досудовому розслідуванні кримінальних проваджень. До виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату. Правила етики поведінки державного службовця не дотримано».

Згідно з листом від 01.11.2019 року № 02/12.2/12729, відповідач направив на адресу позивача результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за 2019 рік.

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 096, ОСОБА_1 отримав лист від 01.11.2019 року № 02/12.2/12729 з результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за 2019 рік 11.11.2019 року.

Також, 26.12.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений з результатами виконання завдань особисто під підпис.

Відповідно до наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 05.12.2019 року № 123-ос, в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, які займають посади державної служби «Б» і «В» у 2019 році.

Відповідно до витягу з висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, які займають посади державної служби «Б» і «В» у 2019 році, ОСОБА_1 слідчий Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) отримав негативну оцінку результатів службової діяльності державних службовців у 2019 році.

Вказаний витяг направлений на адресу позивача разом з супровідним листом № 02/12.2/14873 від 05.12.2019 року. Поштове відправлення вручено позивачу не було та повернуто відправнику з відміткою ПАТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».

10.12.2019 року ТУ ДБР у м. Миколаєві прийнято наказ № 125-ос, яким відповідно до пункту 2 частини 3 статті 13, частини 5 статті 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», частини 6 статті 44, пункту 3 частини 1, частини 5 статті 87, статті 89 Закону України «Про державну службу», звільнено ОСОБА_1 з посади слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Слідчого управління, у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність, з припиненням державної служби у зв`язку з отримання негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності на підставі висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, які займають посади державної служби «Б» і «В» у 2019 році, затвердженого наказом № 123-ос від 05.12.2019 року.

Копія наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 10.12.2019 року № 125-ос направлена на адресу позивача разом з супровідним листом № 02/12.2/15184 від 10.12.2019 року рекомендованим поштовим відправленням за № 370 та отримана останнім 10.01.2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Разом з тим, суд зазначає, що 26.12.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений з наказом від 10.12.2019 року № 125-ос особисто під підпис.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звертався до в. о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві зі скаргою від 13.12.2019 року на висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, які займають посади державної служби «Б» і «В» у 2019 році.

Також, відповідну скаргу було направлено Директору Державного бюро розслідувань.

28.12.2019 року, за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 від 17.12.2019 року, в. о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві надано відповідь № 02/12/16536. Згідно з якою, при проведенні оцінювання позивача враховано досягнутий результат з кожним завданням, визначеним у завданнях, ключових показниках результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» від 22.12.2018 року щодо ОСОБА_1 . Доводи, викладені у скарзі, не спростовують результатів виконання позивачем завдань за 2019 рік.

Відповідь на скаргу направлена на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням за № 694, що підтверджується наявним в матеріалах справи списком № 252 від 04.01.2020 року.

03.01.2020 року Державне бюро розслідувань надало відповідь № 27884.28341/18-20 на скаргу позивача.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці, працівники, які уклали трудовий договір із Державним бюро розслідувань.

Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. п. 2,5 ст. 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», Директор територіального органу Державного бюро розслідувань: 2) призначає на посади та звільняє з посад працівників відповідного територіального органу, крім тих, які призначаються Директором Державного бюро розслідувань відповідно до статті 12 цього Закону; 5) видає у межах своїх повноважень накази і розпорядження.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 44 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року), результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.

Приписами ч. ч. 4, 5 ст. 44 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року), державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року), у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Приписами ч. ч. 7, 8 ст. 44 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року) передбачено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 44 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року), порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 11 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року) передбачено, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року), підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності застосування відповідачем, під час оцінювання результатів його службової діяльності, норм Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року та, що відповідач, під час оцінювання ОСОБА_1 , повинен був керуватися нормами Закону України «Про державну службу», що був чинним станом на час проходження служби позивача до тимчасової непрацездатності, тобто до 30.08.2019 року, є помилковими та безпідставними, оскільки відповідач під час здійснення своєї діяльності керується та зобов`язаний керуватися виключно нормами чинного законодавства. Тимчасова непрацездатність особи та, відповідно, тимчасова відсутність такої особи на роботі не є підставою для застосування до зазначеної особи норм законодавства, що було чинним до хвороби такої особи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 640 від 23.08.2017 року затверджено Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, який визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання). Дія цього Типового порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "А", "Б" і "В" (далі - Типовий порядок № 640).

Відповідно до п. п. 2, 3, 7, 9, 12, 13, Типового порядку № 640, (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 р. № 591), метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні.

Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників;визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.

Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Приписами п. 14 Типового порядку № 640 передбачено, що визначення результатів виконання завдань, затвердження висновку не проводиться, якщо на дату прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань державний службовець: працює на займаній посаді у звітному році з визначеними йому завданнями менше трьох місяців; перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, без збереження заробітної плати відповідно до пунктів 3 і 18 частини першої статті 25 Закону України "Про відпустки"; відсутній на службі у зв`язку з призовом на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняттям на військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду; відсутній на службі у зв`язку з проходженням спеціальної підготовки кандидатами на посаду судді відповідно до статті 77 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; відсторонений від виконання посадових обов`язків (повноважень) у порядку, визначеному законом.

Тобто, з огляду на п. 14 Типового порядку № 640, тимчасова відсутність державного службовця на роботі у зв`язку із непрацездатністю не є підставлю для не визначення результатів виконання завдань та незатвердження висновку.

Згідно з п. 16 Типового порядку № 640, висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".

Згідно з п. 34 Типового порядку № 640, завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються такими особами: державним службовцям, які займають інші посади державної служби категорій "Б" і "В", - безпосереднім керівником за погодженням з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності).

Відповідно до п. 37 Типового порядку № 640, для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.

У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.

Згідно з п. 38 Тимчасового порядку № 640, перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

У разі тимчасової відсутності державного службовця такі відомості зазначаються безпосереднім керівником.

Приписами п. 39 Тимчасового порядку № 640 передбачено, що після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Згідно з п. п. 40, 41 Тимчасового порядку № 640, безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

У разі визначення результатів виконання завдань без оціночної співбесіди безпосередній керівник передає службі управління персоналом зазначену форму без відмітки про ознайомлення державного службовця. Державний службовець зобов`язаний ознайомитися з результатами виконання завдань протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу.

Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Згідно з п. п. 47-49 Типового порядку № 640, у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій "Б" або "В", здійснюється відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу".

У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.

Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

Суд зазначає, що з огляду на встановлені вище обставини та вимоги законодавства, відповідач під час проведення оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 керувався вимогами чинного станом на час проведення оцінювання законодавства та процедура проведення оцінювання відповідачем не порушувалася.

Зокрема, враховуючи тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 , оцінювання результатів його службової діяльності проводилося без проведення оціночної співбесіди, що відповідає приписам Тимчасового порядку № 640.

Як встановив суд, ТУ ДБР у м. Миколаєві, враховуючи тимчасову непрацездатність позивача, вчинило дії з метою ознайомлення позивача із результатами виконання завдань державним службовцем, висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності, наказом №125-ос від 10.12.2019 року та направило їх на адресу позивача засобами поштового зв`язку у триденний строк з дня прийняття/затвердження.

Також, суд встановив, що відповідач у перший робочий день після виходу позивача з лікарняного ознайомив його з результатами виконання завдань державним службовцем, висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності, наказом №125-ос від 10.12.2019 року.

Щодо доводів ОСОБА_1 про ненадання ТУ ДБР і м. Миколаєві відповіді на скаргу від 12.11.2019 року, суд зазначає, що 12.11.2019 року позивач направив в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву щодо проведення об`єктивного оцінювання його службової діяльності за 2019 рік на займаній посаді, в якій просив переглянути результати його оцінювання «негативно» від 29.10.2019 року та поставити вищу оцінку його роботи.

Тобто, 12.11.2019 року позивач звернувся до в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві не зі скаргою, а з заявою, в якій просив переглянути результати його оцінювання. Вказана заява подана ОСОБА_1 до прийняття в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві наказу № 123-ос від 05.12.2019 року, яким затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» у 2019 році. Доказів щодо неврахування заяви ОСОБА_1 від 12.11.2019 року під час прийняття наказу № 123-ос від 05.12.2019 року суду не надано.

Разом з тим, суд наголошує, що згідно з п. 49 Тимчасового порядку, висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання, а стаття 11 Закону України «Про державну службу» визначає, що у разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Також, суд встановив, що скарга позивача від 13.12.2019 року була розглянута в.о. Директора ТУ ДБР у м. Миколаєві у встановлений ст. 11 ЗУ «Про державну службу» строк 28.12.2019 року та за результатами розгляду скарги позивачу була надана відповідь № 02/12/16536.

Щодо доводів позивача з приводу не створення відповідачем комісії для розгляду скарги від 13.12.2019 року, суд зазначає, що приписами ст. 11 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону № 117-IX від 19.09.2019 року передбачено право позивача вимагати створення такої комісії, але нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку відповідача створювати таку комісію на вимогу державного службовця. Тобто, розглянута в.о. Директора ТУ ДБР у м. Миколаєві скарга позивача, самостійно без створення комісії - не порушувала норм законодавства.

Допитавши у якості свідка, ОСОБА_2 , суд встановив, що безпосередній керівник ОСОБА_1 - начальник другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_2 визначив результати виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1, з урахуванням вимог Додатку № 4 (критерії виставлення балів) Порядку №640, виклавши їх в службовій записці від 29.10.2019 року з урахуванням: службової записки від 06.02.2019 року щодо наявності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , протоколу оперативної наради від 07.02.2019 року, постанов про відсторонення слідчого ОСОБА_1 від проведення досудового розслідування від 06.02.2019 року, постанов про зміну слідчої групи від 06.02.2019 року, службових записок від 03.09.2019 року, від 06.09.2019 року, від 09.09.2019 року, від 22.10.2019 року щодо вилучення із сейфу, яким користується ОСОБА_1 справ для передачі їх іншим слідчим.

Суд зазначає, що під час розгляду зазначеної адміністративної справи, суд перевіряє та встановлює наступні факти: чи було оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 проведено уповноваженою особою; чи був дотриманий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності та затвердження результатів такого оцінювання.

Верховний Суд в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 811/952/15 зробив наступний висновок:

«Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Виходячи з положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя».

З огляду на наведене, суд зазначає, що начальник другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві, ОСОБА_2, та в. о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві, Басалаєва В.А., під час здійснення оцінювання та затвердження результатів службової діяльності ОСОБА_1 діяли на підставі та в межах повноважень, визначених законом, оскільки мають відповідне право на проведення такого оцінювання та затвердження його результатів. Вчинення вказаними посадовими особами ТУ ДБР у м. Миколаєві зазначених дій є способом реалізації повноважень, а здійснення дій є процесом реалізації наданих законом функцій.

Отже, дії начальника другого слідчого відділу ТУ ДБР у М. Миколаєві, ОСОБА_2., та в. о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві, Басалаєвої В.А., щодо виставлення та затвердження негативної оцінки службової діяльності ОСОБА_1 є суб`єктивною оцінкою досліджених зазначеними особами обставин та їх дискреційними повноваженнями.

Таким чином, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу № 123-ос від 05.12.2019 року.

Як зазначив вище суд, згідно з ч. 6 ст. 44 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час призначення та проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ТУ ДБР у м. Миколаєві у 2019 році із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019 року), у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Тобто, зазначена норма Закону України «Про державну службу» передбачає лише один правомірний та законний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень (суб`єкта призначення на державну службу) у випадку, якщо державний службовець отримав негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, - звільнення зі служби.

Таким чином, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу від 10.12.2019 року № 125-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Також, не належать до задоволення вимоги ОСОБА_1 про поновлення на службі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, як похідні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Процесуальні строки, визначені рішенням суду застосовуються з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Позивач - ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві (, адреса: вул. Погранична, буд.9, м. Миколаїв, 54020).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 23 липня 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.