Справа № П/640/16783/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року м. Київ № П/640/16783/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Новопетрівської сільської ради Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Новопетрівської сільської ради Київської області (далі по тексту відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Новопетрівської сільської ради № 1571 від 30.07.2019 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,25 гектара в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області;

- зобов`язати Новопетрівську сільську раду розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 08.07.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,25 гектара в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.07.2019 він звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовним розміром 0,25 га на території Новопетрівської сільської ради. Зазначив, що рішенням від 30.07.2019 відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку з відсутністю у наданих документах погодження землекористувача (землевласника) на вилучення земельної ділянки.

На думку позивача, вказана відмова ґрунтується на підставі, не передбаченій нормами Земельного кодексу України, крім того, будь-яких обґрунтованих доказів неможливості надати позивачу дозвіл на розробку проекту документації із землеустрою відповідачем не надано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2019 адміністративну справу № 640/16783/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на законність рішення Новопетрівської сільської ради від 30.07.2019 № 1571, яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано до клопотання погодження землекористувачів на вилучення земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні (власності). Додатково відповідач вказав, що земельна ділянка, яка зазначена на графічних матеріалах позивача, яка знаходиться в зоні: 02, квартал:106 накладається на дві земельні ділянки, які на праві приватно власності належать третім особам.

Відповідач також наполягав на тому, що дії Новопетрівської сільської ради, як органу місцевого самоврядування, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території сільської ради відповідали чинному законодавству України та були здійснені виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 суд на підставі статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 02.07.2020.

У судове засідання, призначене у справі на 02.07.2020 сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

Водночас, судом встановлено, що 01.07.2020 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи № П/640/16783/19 за наявними у ній матеріалами без участі позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до приписів частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується відомостями копії паспорту серія НОМЕР_1 , виданого 07.02.2002 Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області.

Згідно відомостей посвідчення учасника бойових дій серії УБД № НОМЕР_2 виданого УМВС України в Полтавській області 29.04.2016, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

08.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Новопетрівської сільської ради із клопотанням про надання позивачу, як учаснику бойових дій, безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром - 0,25 га на території Новопетрівської сільської ради (Київська область, Вишгородський район).

До вказаного клопотання позивачем додано: копію посвідчення учасника бойових дій, копію паспорта, копію ідентифікаційного коду та графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. У додатку до вказаного клопотання в якості графічного матеріалу з бажаним місцем розташування земельної ділянки ОСОБА_1 надав роздруківку з графічних меж с. Нові Перівці із відмежованою нею частиною території.

Рішенням Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30.07.2019 № 1571 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», відмовлено громадянину ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, в зв`язку з відсутністю у складі поданих документів погодження землекористувачів (землевласників) на вилучення земельної ділянки.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною четвертою статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина 7 статті 118).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно із змістом преамбули Закону України «Про землеустрій» цей Закон визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, вимогами чинного законодавства встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, а також передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини такої відмови.

Приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У справі, що розглядається, відмова відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була обумовлена відсутністю у поданих документах погодження землекористувачів (землевласників) на вилучення земельної ділянки.

На підтвердження таких обставин відповідач посилається на те, що земельна ділянка, яка зазначена на графічних матеріал позивача, яка знаходиться в зоні: 02, квартал: 106 (згідно відомостей Державного земельного кадастру) накладається на дві земельні ділянки, а саме земельну ділянку площею 0,2075 га, кадастровий номер :02:106:0005 та земельну ділянку площею 0,2026 га, кадастровий номер :02:106:1004 (до 11.03.2020 кадастровий номер: :02:106:0004), які перебувають у власності третіх осіб.

Судом встановлено, що згідно відомостей Державного Акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №329856, ОСОБА_2 на підставі рішення 14 сесії ХХІV скликання Новопетрівської сільської ради №128 від 05.10.2004 є власником земельної ділянки площею 0,2026 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку; кадастровий номер :02:106004.

Відповідно до відомостей листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області №Б-97/0-0.25-45/138-20 від 11.03.2020, у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №329856 від 19.05.2006 виявлено помилку в кадастровому номері. В державному акті не вірно вказано порядковий номер земельної ділянки в структурі кадастрового номеру :02:106:0004). Згідно даних Державного земельного кадастру (Національної кадастрової системи) земельна ділянка розташована в межах порядкового номеру 1004, тому земельній ділянці площею 0, 2026 га, що належить гр. ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №329856 від 19.05.2006 присвоєно кадастровий номер :02:106:1004.

Так, згідно надано до суду відповідачем Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області (спадкова справа № 366/2012), спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , 1940 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,2026 га, кадастровий номер :02:1060004, у межах згідно з планом, розташованої на території: АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №329856, виданого Новопетрівською сільською радою 19.05.2006 року.

Крім того, відомостями Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2020 підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:106:1004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом 27.08.2012 2-1813.

Дослідивши фрагмент з топографо-геодезичного плану села Нові Петрівці виконаного на даних аерофотознімання АТ «Науково-виробничий комплекс «Курс», виконаний начальником відділу з питань архітектури земельних відносин Новопетрівської сільської ради, судом з`ясовано, що обрана позивачем для відведення у власність земельна ділянка частково співпадає із земельною ділянкою площею 0,2025 га, кадастровий номер :02:106:0005 та земельною ділянкою площею 0,2026 га, кадастровий номер :02:106:1004.

Відтак, суд зазначає, що в основу оскаржуваного рішення № 1571, від 30.07.2019 Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки» у власність ОСОБА_4 відповідач посилався на те, що позивачем не надано погодження землекористувачів (землевласників) на вилучення земельної ділянки.

У свою чергу, на підставі наданих відповідачем до суду доказів, судом встановлено, що обрана позивачем земельна ділянка, перебуває у приватній власності третіх осіб, якими оформлено речові права на земельні ділянки у порядку визначеному законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обрана позивачем земельна ділянка знаходяться (накладається) в межах земельних ділянок, які перебувають у приватній власності третіх осіб.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Приписами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відзив Новопетрівської сільської ради із доданими доказами на підтвердження правомірності прийняття відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність було направлено на адресу позиача.

Водночас, позивачем не були спростовані доводи відповідача щодо правомірності прийнятого ним рішення.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що обрані позивачем земельні ділянки знаходяться у приватній власності інших осіб і це право на момент звернення позивача з відповідними клопотаннями і їх вирішення не припинялось, і дані обставини не були спростовані позивачем, всупереч приписам ч.1 ст. 77 КАС України, суд дійшов висновку, що Новопетрівська сільська рада обґрунтовано відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та відповідачем рішення прийняте в межах повноважень у порядок, спосіб що визначені Конституцією та законами України, яке є мотивованим та відповідає вимогам частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Та обставина, що зазначене рішення не містить підстави для відмови, сформульованої відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України (шляхом цитування її положень), зазначених висновків суду не спростовує.

Суд зазначає, що саме по собі перебування обраної для безоплатної приватизації земельної ділянки у приватній власності іншої особі є вичерпною і достатньою підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо неї третім особам, зокрема позивачу.

Крім того, наведені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини, що слугували причиною для відмови, цілком кореспондують визначеному у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України переліку підстав для відмови.

Зокрема, обрання позивачем земельної ділянки, що перебуває у власності іншої особи, свідчить про невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано відмовив позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв`язку з чим вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення рішення Новопетрівської сільської ради №1571 від 30.07.2019 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,25 гектара в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З цих же підстав не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання відповідача розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 08.07.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,25 гектара в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Разом з цим, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутись із відповідним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, місце розташування якої відповідатиме вимогам закону і не буде накладатись на раніше виділені земельні ділянки.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.