Справа № 240/2677/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Житомир справа № 240/2677/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Магдич В.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Попова І.В.,

представника відповідача - Голобородого Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області "Про застосування дисциплінарних стягнень" № 126 від 31.01.2020;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №47 о/с від 21.02.2020 в частині звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (0128453), заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 21.02.2020;

- поновити його на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 22.02.2020;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.02.2020 по дату фактичного поновлення.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що до 20.01.2020 проходив службу у поліції на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, однак, у зв`язку із наявним фактом перебування у статусі підозрюваного у кримінальному провадженні, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2020 та наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №16 о/с від 21.01.2020 відсторонений від посади та виконання службових обов`язків.

При цьому наголошує, що однією із самостійних підстав для звільнення з поліції є вчинення кримінального правопорушення особою, яка проходить таку службу, однак у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду, при цьому, для звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення недостатньо одного факту відкриття кримінального провадження, а необхідним є підтвердження службовим розслідуванням вини позивача у здійсненні дисциплінарного проступку.

Позивач вважає, оскаржувані накази протиправними, оскільки факт вчинення ним саме дисциплінарного проступку в ході службового розслідування не встановлений.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі та встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов.

Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07.04.2020, проте таке не відбулося та відкладено на 29.05.2020, у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення (а.с.129).

25.03.2020 від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву №168/26-2020 від 24.03.2020 (а.с.34-41), у якому останній просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю, оскільки, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято із використанням, в тому числі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ч. 3 ст. 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах. Вказує, що факт порушення позивачем службової дисципліни доведено відповідачем під час службового розслідування, а тому твердження останнього, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження № 0000205, а не матеріалами службового розслідування, є безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалою суду прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 28.05.2020, закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 09.07.2020.

Позивач та його представник в судовому засіданні адміністративний позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в адміністративному позові та наданих письмових доказів та поясненнях по суті спору.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказав на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі та дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, в тому числі дослідивши дії відповідача щодо правильності та дотримання процедури прийняття спірних наказів, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у поліції, на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Ухвалою Хмельницького міськрайоннного суду Хмельницької області від 20.01.2020 у справі №686/1225/20 (провадження №1-кс/686/1030/20) позивача відсторонено від займаної посади на строк по 16.03.2020 включно (а.с.17-18).

Разом з тим, відповідно до ухвали вказаного суду від 20.01.2020 застосовано відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.с.15-16).

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №16 о/с від 21.01.2020 позивача з 22.01.2020 відсторонено від виконання службових обов`язків за займаною посадою (а.с.67.)

На підставі винесеного ГУ Національної поліції України в Житомирській області наказу №78 від 20.01.2020 посадовими особами проведено службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР №0000012 від 18.01.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою), за результатами якого складено висновок (а.с.114) на підставі якого видано наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №126 від 31.01.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень» (а.с.19-22).

Відповідно до пункту 1 вищевказаного наказу, за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобігання вчиненню правопорушень, п.6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, застосовано позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Копію вказаного наказу позивач отримав 13.02.2020, про що свідчить трекінг відправлення (а.с.25).

У зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 47 о/с від 21.02.2020 позивача звільнено зі служби в поліції (а.с.26).

Підставою для винесення оскаржуваних наказів слугував висновок про результати службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР №0000012 від 18.01.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України від 31.01.2020 (а.с.82-91) та порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

Службове розслідування проведене на підставі рапорту начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Житомирській області Нікурадзе Д. (а.с.54-55), яким повідомлено начальника ГУНП в Житомирській області Крупєя С. про внесення слідчими управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України, затримання останнього у порядку передбаченому ст.208 КПК України та проведення першочергових слідчих дій.

Позивач вважає, що накази про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та про звільнення його зі служби в поліції є протиправним та такими, що підлягають скасуванню, а свої права та законні інтереси порушеними, оскільки факт вчинення саме дисциплінарного проступку в ході службового розслідування не встановлений, а вчинення кримінального правопорушення особою, яка проходить службу в поліції, може слугувати підставою для звільнення з такої служби лише в разі набрання законної сили відповідним рішенням суду, а тому підстави для його звільнення відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію України" від 2 липня 2015 року №580-VIII (в редакції, чинній на момент винесення спірного наказу, далі - Закон №580-VIII).

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (ч.1 ст.1 Закону №580-VIII).

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VIII.

Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Статут).

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною першою статті 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до положень статті 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення та його види визначенні ст.13 Статуту.

Аналіз наведених положень є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Статуту закріплено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Статуту).

Згідно з п.3 ст.14 цього Статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (п.4 ст.14 Статуту).

Поряд з цим, ч.7 ст.19 Статуту врегульовано, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції ухвалу.

Так, як свідчать матеріали справи, наказом начальника ГУНП у Житомирській області №78 від 20.01.2020 призначено службове розслідування, щодо факту прийняття позивачем неправомірної вигоди, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000012 (а.с.51).

За результатами вказаного розслідування, складено висновок від 31.01.2020 (а.с.114-120).

Зі змісту такого висновку відслідковується, що за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, п.3 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобігання вчиненню правопорушень, п. 6 ч 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, слід застосувати до заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

У ході службового розслідування встановлено, що 18.01.2020 до УКЗ ГУНП в Житомирській області надійшла інформація про те, що цього ж дня поблизу кафе «Далос» по вул. Варшавській 2ж в м.Сарни Рівенської області, працівниками УСБУ в Рівненській області спільно з слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, після отримання неправомірної вигоди, затримано позивача, який на момент затримання, згідно наказу ГУНП від 20.12.20 №265, з 03.01.2020 по 18.01.2020, перебував у черговій відпустці, не при виконанні службових обов`язків, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї та спеціальних засобів.

Як зазначається в матеріалах службового розслідування - 21.11.2019 у рамках розслідування кримінального провадження №0000235 позивачем повідомлено про підозру жителю м. Сарни Рівненської області ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 Кримінального кодексу України. Установлено, що 01.01.2020 підполковник поліції ОСОБА_1 здійснюючи досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у ході особистої зустрічі з ОСОБА_3 , використовуючи своє службове становище та пов`язані з цим можливості, з метою незаконного збагачення, особисто повідомив підозрюваному про наявність можливості вжиття заходів, пов`язаних із не ініціюванням дій, за яких останній міг бути позбавлений волі у вказаному кримінальному провадженні, а також виконання інших дій, які б сприяли пом`якшенню ОСОБА_3 покарання за вчинений злочин, за умови надання поліцейському неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США, у термін, не пізніше 18.01.2020. В свою чергу, ОСОБА_3 , перебуваючи у належному підполковнику поліції ОСОБА_1 автомобілі марки «GЕЕLY», номерний знак НОМЕР_1 , діючи за вказівкою поліцейського, помістив у речовий ящик, що розташований навпроти переднього пасажирського сидіння у салоні вказаного транспортного засобу, грошові кошти у сумі 500 доларів США. Проте, факт отримання неправомірної вигоди ОСОБА_1 категорично заперечив. Вказав, що походження грошових коштів у розмірі 500 доларів США знайдених у речовому ящику, що розташований напроти переднього пасажирського сидіння у салоні його автомобіля, йому не відомо.

Так, суд ознайомившись із висновком від 31.01.2020, складеним визначеними наказом №78 від 20.01.2020 посадовими особами Національної поліції, вважає за необхідне відмітити, що в його змісті не зазначено будь-яких інших дисциплінарних проступків позивача, аніж ті, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР №000012 від 18.01.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Аналіз вищевказаних обставин, дає підстави вважати, що єдиною підставою для проведення службового розслідування, а в результаті звільнення позивача зі служби в органах поліції слугував факт внесення відомостей до ЄРДР №000012 від 18.01.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Щодо прийнятого рішення за результатами службового розслідування та порядку його виконання посадовими особами суд зазначає наступне.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом МВС України від 07.11.2018 №893 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.2 розділу V Порядку №893, службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п.3 Порядку №893 ).

Відповідно до ч.1 ст.16 Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частиною 2 ст. 16 Статуту передбачено, що у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до ч.1 ст.18 Статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Права поліцейського, щодо якого провадиться службове розслідування визначені ч.2 ст.18 цього ж Статуту.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування.

Відповідно до положень п.1-2 розділу VIІ Порядку №893 у разі, якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частиною 2 ст.22 Статуту передбачено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

За відсутності на службі без поважних причин поліцейського, до якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади чи звільнення із служби в поліції, таке дисциплінарне стягнення виконується, а витяги з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. У такому разі днем ознайомлення поліцейського із зазначеними наказами є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення їх поліцейському, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, або повнолітньому члену сім`ї такого поліцейського (ч.5 ст.22 Статуту).

Аналіз викладених норм дає підстави вважати, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення безпосередньо в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції за місцем проходження служби зазначеним поліцейським, особисте ознайомлення поліцейського з вказаним наказом здійснюється безпосередньо кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), а за відсутності на службі без поважних причин поліцейського дисциплінарне стягнення виконується, а витяги з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Як свідчать матеріали справи, оскаржувані накази направлено на адресу позивача, зокрема 05.02.2020 (а.с.23-25) та 21.02.2020 (а.с.27,28).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає необґрунтованими підстави, які слугували для застосування дисциплінарною комісією до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення та вказує, що посилання відповідача на внесення відомостей до ЄРДР №0000012 від 18.01.2020 та наявність підозри у вчиненні позивачем кримінального правопорушення, не можуть слугувати підставою для застосування такого стягнення, оскільки повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні не вказують на факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а тому наказ про звільнення позивача за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VІІІ є передчасним.

Вчинення кримінального правопорушення, у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду, є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, що передбачена пунктом 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ, тоді як для звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення недостатньо одного факту відкриття кримінального провадження, а необхідним є підтвердження службовим розслідуванням відповідних обставин.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №817/1218/16.

Згідно зі ст.62 Конституції України, ст.17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2002 року по справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 по справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

26.09.2006 Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Грабчук проти України" зазначив, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною. Питання, чи, порушує, твердження посадової принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене.

Враховуючи вищевикладене та сам по собі факт повідомлення про підозру позивача та обрання запобіжного заходу позивачеві не свідчить про скоєння ним дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції.

Таким чином, рішення відповідача про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення є необґрунтованим та таким, що порушує право позивача на проходження служби в поліції, а тому наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №126 від 31.01.2020 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції підлягає скасуванню.

Як наслідок також підлягає скасуванню наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №47 о/с від 21.02.2020 «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби з поліції, виданий у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем не доведений, а тому підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби відсутні.

Окрім того, жодних доказів, які б свідчили про недотримання позивачем положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського в матеріалах службового розслідування немає. Кожне з порушень повинно бути доведено та підкріплено відповідними доказами, при цьому наявність лише загального посилання не доводить наявність такого порушення.

Щодо недотримання принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, про які відповідачем зазначено у висновку службового розслідування та в наказі про застосування дисциплінарного стягнення, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Під такими вчинками, розуміються протиправні, винні діяння, які здійсненні поліцейським у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням.

При цьому, суд зазначає, що станом на час розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення позивача до кримінальної відповідальності (набрання законної сили відповідним рішенням суду), що у свою чергу свідчить про недоведеність вини позивача порушення передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Крім того, наявність лише одного суспільного резонансу, на яке посилається відповідач, не може слугувати підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з лав Національної поліції України, оскільки при визначенні порушення дисципліни поліцейськими необхідно з`ясовувати характер проступку, обставини, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Таким чином, звільнення поліцейського з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Питання виплати грошового забезпечення поліцейським регулюються Порядком та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок №260).

Зокрема, пунктом 6 Розділу ІІІ Порядку №260 визначено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Так, з урахуванням норм Порядку №260 судом зроблено наступний розрахунок.

Як свідчить довідка про доходи від 20.05.2020, яка міститься в матеріалах справи (а.с.153), позивачу за два останні місяці перед звільненням нарахована заробітна плата, у розмірі 36542,90 грн за 62 фактично відпрацьованих дні, а тому середньоденна заробітна плата позивача становить 589,40 грн (36542,90 грн/62днів).

Разом з тим, час вимушеного прогулу позивача з 21.02.2020 до 09.07.2020 склав 139 днів.

А тому, за весь час вимушеного прогулу на користь позивача підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Житомирській області, грошове забезпечення в розмірі 81926,60 грн середнього заробітку (139 днів x 589,40 грн = 81926,60 грн), з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що ГУНП у Житомирській області не доведено правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних наказів, а позивачем, в свою чергу доведено обґрунтованість його позовних вимог, а тому такі підлягають задоволенню.

Згідно з пунктами 2,3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за повний місяць підлягають негайному виконанню.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги, за які позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір (квитанція №0.0..1 від 03.03.2020 у розмірі 840,80 грн) задоволено, відповідно такі судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий Бульвар, 5/37, Житомир,10008. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області "Про застосування дисциплінарних стягнень" № 126 від 31.01.2020.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №47 о/с від 21.02.2020 в частині звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 21.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 22.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.02.2020 до 09.07.2020 у розмірі 81926 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять шість) грн 60 коп.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення виготовлено: 22.07.2020.

Суддя О.В. Єфіменко