Справа № 753/23419/17
Суддя: Коренюк А. М.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-адр/753/8/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Коренюк А.М.,

при секретарі Запорожець А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення по справі за його позовом до Київського міського війського комісаріату про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії щодо захисту прав пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, суддя

ВСТАНОВИВ:

У провадженні цього суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до Київського міського війського комісаріату про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії щодо захисту прав пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Кодекс адміністративного судочинства України викладений в новій редакції.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, яке набуло чинності, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Заявник вважає, що Київський міський війський комісаріат виконав рішення суду, а Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві нехтує вимогами закону й не виконує належним чином рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, яке набуло чинності, а тому на підставі ст. 252 КАС України просить ухвалити додаткове рішення про визнання рішення, дії та бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві протиправними, такими, що порушують права позивача, зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві здіснити призначення позивачу належного розміру довічної пенсії згідно рішення суду, зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві надати позивачу достовірний розрахунок на пенсію за вислугою років, відшкодувати шкоду, заподіяну його бездіяльністю щодо порушення прав позивача, стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві кошти на відшкодування шкоди, завданими незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю, допустити негайне виконання такого додаткового рішення й встановити судовий контроль за його виконаням, тобто щодо особи, яка не була визначена позивачем, як відповідач.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити, зважаючи на доводи заяви.

Київський міський військовий комісаріат та Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явивився, про час та місце розгляду заяви повідомлені згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судої влади (суду).

Неявка, відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України, сторони по справі, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності вказаних осіб, на підставі доказів, наявних в матеріалах заяви, та за погодженням сторін.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Кодекс адміністративного судочинства України викладений в новій редакції.
Відповідно до Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, матеріали заяви у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, яке набуло чинності, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено й зобов`язано Київський міський війський комісаріат з 01 жовтня 2001 року підготувати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування йому належного розміру пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення - 13 384 грн. 25 коп., та подати її до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії станом на 26 жовтня 2001 року у належному розмірі та її перерахунку й виплати, починаючи з 27 жовтня 2001 року, а також надати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування йому належного розміру пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення - 13 384 грн. 25 коп.
Дане рішення суду звернуто заявником до виконання.
У межах проведення виконавчих дій ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, яка набула чинності, частково задоволено заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів судового контролю за виконанням судового рішення по справі за його позовом до Київського міського війського комісаріату про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії щодо захисту прав пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, й обов`язано Київський міський війський комісаріат подати до суду у п`тнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського війського комісаріату про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії щодо захисту прав пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби.
Заявник вважає, що Київський міський війський комісаріат виконав рішення суду, а Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві нехтує вимогами закону й не виконує належним чином рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, яке набуло чинності, а тому на підставі ст. 252 КАС України просить ухвалити додаткове рішення про визнання рішення, дії та бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві протиправними, такими, що порушують права позивача, зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві здіснити призначення позивачу належного розміру довічної пенсії згідно рішення суду, зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві надати позивачу достовірний розрахунок на пенсію за вислугою років, відшкодувати шкоду, заподіяну його бездіяльністю щодо порушення прав позивача, стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві кошти на відшкодування шкоди, завданими незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю, допустити негайне виконання такого додаткового рішення й встановити судовий контроль за його виконаням, тобто щодо особи, яка не була визначена позивачем, як відповідач.
Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду (ч.3 ст. 241 КАС України).
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч.2 ст. 252 КАС України).
Оскільки доводи заяви зводяться до невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві рішення суду, яке не було відповідачем по справі, й вимоги такої заяви щодо дублювання вимог до вказаної особи, які судом вирішенні до визначеної особи позивачем відповідача - Київського міського війського комісаріату, у задоволенні заяви необхідно відмовити, оскільки останні суперечать меті ухвалення судом додаткового рішення.
Суд вважає, що рішення Дарницького рвйонного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Київського міського війського комісаріату про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії щодо захисту прав пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, задоволено, постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 245, 246 КАС України, таке рішення набуло чинності, правових підстав згідно ч.1 ст. 252 КАС України для ухвалення додаткового рішення немає.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.4, 5 ст. 241 КАС України).
На підставі вищевикладеного, Перехідних положень КАС України, керуючись ст.ст. 245, 246, ст. 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського війського комісаріату про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії щодо захисту прав пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, - відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до «Перехідних положень» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Згідно ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів для рішень і 15 календарних днів для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами через суд першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: