Справа № 640/12895/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Трикотажна фабрика "Роза" до Міністерства оборони України, третя особа: Акціонерне товариство "Міжнародний інвестиційний банк" про визнання протиправними бездіяльності та рішення, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Трикотажна фабрика "Роза" (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (надалі - відповідач, Міноборони), в якому просило:

1) визнати протиправними бездіяльність та рішення тендерного комітету Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України від 19 травня 2020 року № 75/173/8 про відхилення цінової пропозиції ПрАТ «ТФ «РОЗА» щодо закупівлі за оголошенням № UA-2020-04-13-004533-b, лот 3, стосовно результатів переговорів за переговорною процедурою закупівлі для потреб оборони спідньої білизни (18310000-5) та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) - 4 лоти та неповернення ПрАТ «ТФ «РОЗА» забезпечення цінової пропозиції;

2) скасувати рішення тендерного комітету Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України від 19 травня 2020 року № 75/173/8 про відхилення цінової пропозиції ПрАТ «ТФ «РОЗА» щодо закупівлі за оголошенням № UA-2020-04-13-004533-b, лот 3, стосовно результатів переговорів за переговорною процедурою закупівлі для потреб оборони спідньої білизни (18310000-5) та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) - 4 лоти та неповернення ПрАТ «ТФ «РОЗА» забезпечення цінової пропозиції;

3) зобов`язати Міністерство оборони України відкликати вимогу № 286/2/3890 від 29 травня 2020 року до Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення тендерного комітету Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України від 19 травня 2020 року № 75/173/8 про відхилення цінової пропозиції ПрАТ «ТФ «РОЗА» щодо закупівлі за оголошенням № UA-2020-04-13-004533-b, лот 3, стосовно результатів переговорів за переговорною процедурою закупівлі для потреб оборони спідньої білизни (18310000-5) та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) - 4 лоти та неповернення ПрАТ «ТФ «РОЗА» забезпечення цінової пропозиції.

Зобов`язано Міністерство оборони України відкликати вимогу № 286/2/3890 від 29 травня 2020 року до Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк".

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що позивачем у визначений відповідачем строк недоліків тендерної документації не усунув. При цьому, представник позивача на переговорній процедурі зауважень чи пропозицій не надавав та підписав протокол переговорів; положення статті 4 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» встановлюють обов`язок відхиляти пропозиції Учасника з підстав визначених Законом про особливості закупівель.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 липня 2020 року. Проте, суд був змушений відкласти розгляд справи до 21 липня 2020 року у зв`язку із необхідністю встановлення обставин щодо оголошення переможця тендерної закупівлі та укладення відповідного договору.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, заперечував проти її задоволення. Відзив обґрунтовано тим, що відповідачем було прийнято рішення про встановлення позивачу терміну на виправлення помилок та надання документів протягом 24 годин, при цьому відповідачу було відомо про неможливість виконання такого рішення через технічну несправність сайту «ПРОЗОРРО». Представник позивача не мав правової можливості заперечувати проти такого рішення відповідача, оскільки Законом про особливості закупівель такого права Учаснику не надано. Разом з тим, відповідач не був позбавлений можливості перенести переговорну процедуру, зробити перерву тощо. Закон про особливості закупівель не встановлює таку заборону. Відтак, відповідач свідомо прийняв рішення про надання документів протягом 24 годин, що має ознаки зловживання правом, знаючи про неможливість виконання такого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, Міністерством оборони України 28 квітня 2020 року оголошено про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони щодо предмету закупівлі Спідня білизна (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3).

Відповідно до протоколу засідання тендерного комітету Міноборони щодо розгляду пропозицій учасників відбору на закупівлю спідньої білизни (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) від 12 травня 2020 року №75/173/4 вирішено робочій групі тендерного комітету Міністерства оборони України, провести о (об) 11:30, 15 травня 2020 року переговори з Приватним акціонерним товариством "Трикотажна фабрика "Роза" за лотами 3 та 4 щодо закупівлі для потреб оборони спідньої білизни (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) - 4 лоти.

15 травня 2020 року були проведені переговори з ПрАТ "ТФ "Роза" за лотами 3 і 4 щодо закупівлі для потреб оборони спідньої білизни (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) - 4 лоти.

За результатами переговорів позивачу були надані зауваження щодо оформлення документів та запропоновано усунути недоліки у документах протягом наступних 24 годин з моменту ознайомлення учасника з такими недоліками під час проведення переговорів.

Відповідно до витягу із протоколу засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо проведення переговорної процедури закупівлі спідньої білизни (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) від 19 травня 2020 року №75/173/8 вирішено відповідно до вимог п.6, 7 ч.1 статті 4 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" відхилити цінову пропозицію ПрАТ "ТФ "Роза" за лотами 3 та 4, у зв`язку з невідповідністю учасника кваліфікаційним критеріям та вимогам, визначеним в статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та неусуненням учасником недоліків у поданих ним документах протягом наступних 24 години з моменту ознайомлення учасника з такими недоліками під час проведення переговорів.

Згідно Витягу з Протоколу засідання тендерного комітету Міністерства оборони України стосовно результатів переговорів за переговорною процедурою закупівлі для потреб оборони спідньої білизни (18310000-5) (сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3) - 4 лоти від 19 травня 2020 року №75/173/8, вказані наступні підстави відхилення цінової пропозиції та неповернення забезпечення цінової пропозиції:

- цінову пропозицію ПрАТ «ТФ «РОЗА» за лотом 3 відхилено у зв`язку з невідповідністю учасника кваліфікаційним критеріям та вимогам, визначеним в статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та не усуненням учасником недоліків у поданих ним документах протягом наступних 24 годин з моменту ознайомлення учасника з такими недоліками під час проведення переговорів;

- вирішено забезпечення цінової пропозиції не повертати ПрАТ «ТФ «РОЗА» у зв`язку з неподанням учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Позивач не погоджуючись з вищенаведеним Рішенням та вважаючи його необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, а отже таким, що має бути визнане протиправним та скасованим, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку, що МО України не прийнято до уваги того факту, що позивач не виконав вимоги відповідача та не усунув недоліки тендерної документації з підстав, що не залежали від його волі, а у зв`язку з фактичною технічною неможливістю вчиняти будь які дії через інформаційно-телекомунікаційну систему "PROZORRO" через проведення технічних робіт.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що згідно Протоколу розкриття тендерних пропозиції від 07 травня 2020 року ТОВ «ТІС» визнано переможцем переговорної процедури закупівлі для потреб оборони щодо предмету закупівлі Спідня білизна (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3), у зв`язку з чим надалі було складено Повідомлення про намір укласти договір із Замовником - Міністерством оборони України.

22 червня 2020 року між Замовником - Міністерством оборони України та ТОВ «ТІС» відповідно до рішення тендерного комітету Замовника (протокол від 28 травня 2020 року №75/173/12, UA-2020-04-13-004553-b) укладено Договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/20/122. Предмет Договору - спідня білизна (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезонні, вид 2 та вид 3).

Вирішуючи даний спір, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вирішення питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися ця справа.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п.2 ч.1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно п. 1 ч.1 статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, де суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позовними вимогами у цій справі є визнання протиправними бездіяльності та рішення тендерного комітету Міністерства оборони України, оформленого протоколом про відхилення цінової пропозиції ПрАТ «ТФ «РОЗА»; скасування рішення тендерного комітету Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України стосовно результатів переговорів за переговорною процедурою закупівлі для потреб оборони спідньої білизни та неповернення ПрАТ «ТФ «РОЗА» забезпечення цінової пропозиції; зобов`язання Міністерство оборони України відкликати вимогу до АТ «МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК».

В той же час, відповідно до ч.2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.10 ч.1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Отже, предметом оскарження у цій справі є рішення тендерного комітету Міноборони (п.10 ч.1 статті 20 цього Кодексу).

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок (викладений в постанові від 14 травня 2019 року по справі №918/843/17) про те, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

Така правова позиція також відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року по справі № 819/829/17 (К/9901/42669/18).

Як було зазначено вище, 28 травня 2020 року у системі електронних закупівель «РгоZorro» тендерним комітетом Замовника було опубліковано Повідомлення про намір укласти договір з ТОВ «ТІС», а 22 червня 2020 року укладено сам Договір №286/3/20/122.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що спір у цій справі за характером правовідносин підлягає вирішенню за правилами цивільного (господарського) судочинства. За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про необхідність розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати та провадження у справі - закрити.

Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Трикотажна фабрика "Роза" до Міністерства оборони України, третя особа: Акціонерне товариство "Міжнародний інвестиційний банк" про визнання протиправними бездіяльності та рішення, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев