Справа № 266/798/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року справа №266/798/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області (суддя - Федотова В.М.) від 21 квітня 2020 року (повний текст рішення складений 21 квітня 2020 року) у справі №266/798/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Донецькій області Реуцького Антона Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Донецькій області Реуцького Антона Володимировича про скасування постанови серії ЕАК №2061043 від 03.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ним порушення вимог п.33 ПДР України. Позивач зазначив, що всі матеріали по справі підтверджують те, що обставини які є предметом оскарження виникли 30.01.2020 року при виїзді та Т-образне перехрестя вул. Озеро Хасан. Разом з тим, п.6 постанови, яка оскаржується визначено, що обставинами справи було порушення скоєне при здійсненні повороту по вул. Радіна, 5. По зазначеній вулиці був встановлений інший дорожній знак 4.1 «Рух прямо» та адреса будинку Радіна 5 знаходиться через два квартали від місця адмінправопорушення, зазначене наочно видно по наданій схемі організації дорожнього руху №57.

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Також надіслав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2061043 від 03.02.2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 225,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог п. 33 ПДР України, а саме: позивач керуючи транспортним засобом AUDI A6 державний номер НОМЕР_1 року о 12 год 40 хв. по вул.Радіна,5 в м.Маріуполі порушив вимогу знаку 4.1 «Рух тільки прямо» здійснивши поворот ліворуч, чим порушив п.33 ПДР.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Дорожній знак 4.1 «Рух прямо» підрозділу 4 Розділу 33 ПДР України є наказовим знаком.

Відповідно до п. 8.4г ПДР України наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Розділом 33 ПДР України також визначено, що дія знаків 4.1-4.6 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаків 4.1-4.6 поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким вони встановлені. Дія знака 4.1, установленого на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р. І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 2 і 3 статті 122, статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 122, частиною 1 статті 126 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП). Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Висновок суду першої інстанції про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем повністю доведено, суд апеляційної інстанції вважає помилковим виходячи з наступного.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, відповідачем надано, зокрема, відеозапис на диску DVD-R.

Судом апеляційної інстанції був оглянутий наведений відеозапис, з якого вбачається, що співробітниками поліції було зупинено позивача після того, як він здійснив поворот ліворуч на перехресті. Позивач проти скоєння адміністративного правопорушення заперечував.

Водночас, відеозапис не містить в собі відомостей по якій дорозі рухався позивач і де стояв знак 4.1 «Рух прямо» відносно руху транспортного засобу позивача.

В письмових поясненнях наданих при розгляді справи, позивач зазначив, що виїжджав з прибудинкової території вдовж будинку по пр.Нікопольский,13. На перехресті звернув на право, а через тридцять метрів на ліво на вулицю, яка примикає до вул. Озеро Хасан. На цій вулиці стояла машина працівників поліції. Останні його зупинили та пред`явили зауваження щодо порушення знаку 4.1. «Рух прямо». Зазначений знак стояв на Т-образному перехресті на який він виїжджав, при цьому цей дорожній знак інформував водіїв про рух прямо, які рухалися по головній дорозі на яку виїжджав позивач, тобто цей знак не був направлений для нього.

В матеріалах справи міститься лист Комунального комерційного підприємства «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» від 21.02.2020 року №119 згідно якого ДП МВСУ «ДОНБАС-ІНФОРМ-РЕСУРСИ» не передавало у володіння ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» жодної схеми дорожнього руху (розмітки) та дислокації дорожніх знаків у м.Маріуполі, згідно з чим розроблення цієї документації повинно бути проведено з самого початку. У зв`язку з чим, ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» було розроблено нову схему №57 від 12.11.2019 року організації дорожнього руху в районі ЗОШ №21 від вул.Озера Хасан до вул. Радіна, згідно якої, знак 4.1 «Рух прямо» по вул.Радіна та вул. Озера Хасан не передбачений.

Листом Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №5-зі/41/37/01-2020 від 24.02.2020 року на звернення позивача за вх.№5-зі від 19.02.2020 року, щодо надання інформації про узгодження територіальними органами Державтоінспекції України у м.Маріуполі або управлінням патрульної поліції в Донецькій області встановлення дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» за адресою вул.Радіна,б.5 в м.Маріуполі Донецької області повідомило, що виїздом на місце екіпажем відділу БДР управління патрульної поліції в Донецькій області, дорожній знак 4.1 «Рух прямо» за вказаною адресою виявлено не було. У зв"язку із цим, надання копію документу, що узгоджував би встановлення вказаного знаку не є можливим.

Відповідно до ч. 2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2020 року підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового рішення.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2020 року у справі №266/798/20 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2020 року у справі №266/798/20 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Донецькій області Реуцького Антона Володимировича про скасування постанови серії ЕАК №2061043 від 03.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2061043 від 03.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, ч.1 ст.121 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (вул.Макара Мазая,16, м.Маріуполь, 87535) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень 60 копійок.

Повне судове рішення складено та підписано 21 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 21 липня 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко