Справа № 2-а-5444/2011
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:2-а-5444/2011
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - САВЛУК Т.В., секретарі - Бурячек О.В., розглянувши в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву про заміну сторони виконавчого провадження, яка подана в межах розгляду адміністративної справи з позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та здійснити виплати щорічної допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва, як місцевого адміністративного суду, просила замінити сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його правонаступником - ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого чоловіка.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Оцінивши долучені до заяви докази та наведені заявником підстави для заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

30 січня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено постанову про задоволення позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та здійснити виплати щорічної допомоги на оздоровлення.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення на 2010 та 2011 роки - протиправними.

Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 та 2011 роки відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, враховуючи нараховані та виплачені йому суми допомоги.

Зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 та 2011 роки на підставі здійсненого Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації перерахунку сум щорічної допомоги на оздоровлення, враховуючи проведені в цей період виплати.

12 квітня 2013 року Київським апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу про залишення без задоволення апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2012 року - без змін.

Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

За приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зміст наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 КАС України). Оскарження такої ухвали варто розуміти як оскарження судового рішення.

Аналогічну правову позицію висловила упостанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року (справа № 905/1956/15).

Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 .

30 січня 2020 року державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Колодій Г.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого чоловіка - ОСОБА_1 , спадщина на яку видане це свідоцтво складається з нарахованих недоотриманих сум допомоги та компенсацій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які належать померлому, згідно постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2012 року по справі №2-А-5444/11 та згідно Постанови Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2011 року по справі №2-А-6762/11 та інформації Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві від 08 серпня 2019 року №07-08.10/6504.

Відповідно до статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

Статтею 1219 ЦК передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, від шкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Слід також зазначити, що відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органів соціального захисту, які не виконали у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його правонаступником - ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого чоловіка, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити стягувача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його правонаступника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємця першої черги за законом майна померлого ОСОБА_1 , у виконавчих листах, які видано на виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30 січня 2012 року, яке ухвалено в межах розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та здійснити виплати щорічної допомоги на оздоровлення

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також мо же бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 297 КАС України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я