Справа № 200/5157/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р. Справа№200/5157/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Ярова С. Е.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Азовневтепродукт про стягнення з платника податку податкового боргу, -

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» (далі відповідач, ТОВ «Азовнефтепродукт») із позовом про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 94 838,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про наявність у відповідача податкового боргу, що раніше не був заявлений до суду у сумі 94 838,88 грн. Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу у порядку та у строки, передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг у визначені строки не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Рекомендоване поштове відправлення № 473, направлено відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.06.2020 не вручене під час доставки «організація не зареєстрована», про що свідчить довідка органу поштового зв`язку.

Ухвала суду від 09.06.2020 про витребування доказів вручена відповідачу 17.06.2020 про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 936.

Ухвала суду від 06.07.2020 про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін вручена відповідачу 14.07.2020 про що свідчать дані поштового відстеження № 053.

Про відкриття провадження у справі відповідача додатково повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України 19.06.2020 та 10.07.2020.

Ураховуючи викладене, судом здійснено всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.

Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано, що розгляду справи не перешкоджає.

У судовому засіданні від 22.07.2020 представниця позивача позов підтримала, просила його вимоги задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання від 22.07.2020 не з`явився належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи суду не заявляв.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 205 КАС України та із врахуванням думки представниці відповідача, розгляд справи здійснив за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Судом встановлені такі фактичні обставини у справі.

ТОВ «Азовнефтепродукт» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 30813322, адреса місцезнаходження: 87557, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Таганрозька, будинок 341, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області Маріупольське управління, Лівобережна ДПІ, Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний).

За відповідачем рахується податковий борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 94 838,88 грн., який виник у зв`язку із несплатою самостійно узгодженого податкового зобов`язання, а саме:

земельний податок з юридичних осіб по Лівобережному району м. Маріуполя у розмірі 55 210,66 грн., у тому числі:

28 728,19 грн. податкова декларація з плати за землю за 2019 рік № від 22.01.2019 (терміни сплати: 30.09.2019; 30.10.2019; 30.11.2019; 30.12.2019; 30.01.2020; у розмірі 5 745,65 грн.);

10 708,01 грн. уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2019 рік № від 20.05.2019 (терміни сплати: 30.09.2019; 30.10.2019; 30.11.2019; 30.12.2019; 30.01.2020; у розмірі 2 141,58 грн.);

15 774,46 грн. податкова декларація з плати за землю за 2020 рік № від 13.02.2019 (терміни сплати: 01.03.2020; 30.03.2020; 30.11.2019; 30.12.2019; у розмірі 7887,23 грн.).

земельний податок з юридичних осіб по Приморському району м. Маріуполя у розмірі 39 628,22 грн., у тому числі:

3 041,92 грн. податкова декларація з плати за землю за 2019 рік № від 22.01.2019 (терміни сплати: 30.12.2020; 30.01.2020; у розмірі 1 520,96 грн.);

17 578,24 грн. уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2019 рік № від 20.05.2019 (терміни сплати: 30.11.2019 у розмірі 1 612,05 грн. (залишок після часткової сплати); 30.12.2019, 30.01.2020 у розмірі 7 983,13 грн.);

19 008,06 податкова декларація з плати за землю за 2020 рік № 5 від 13.02.2019 (терміни сплати: 01.03.2020, 30.03.2020 у розмірі 9 504,03 грн.).

04 листопада 2019 року ГУ ДПС у Донецькій області прийнято податкову вимогу форми «Ю» № 1816-54, за змістом якої зазначено про наявність у ТОВ «Азовнефтепродукт» станом на 03.11.2019 податкового боргу у розмірі 1 612,06 грн.

Вказана вимога отримана підприємством 12.12.2019 про що свідчить підпис у графі вручено за довіреністю, згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 87555 2684302 9.

У підтвердження вказаного факту позивачем також надано фіскальний чек про направлення поштового відправлення та реєстр вихідної кореспонденції.

У матеріалах справи наявні вказані вище декларації, за результатами огляду яких встановлено таке.

Податкова декларація з плати за землю (земельний податок) звітна за 2019 рік від 22.01.2019 № кадастровий номер земельної ділянки :01:024:0048, площею 0,5665 га, річна сума податку 68 947,74 грн., щомісячний платіж 5 745,65 грн. та за грудень 5 745,59 грн.

Податкова декларація з плати за землю (земельний податок) уточнююча за 2019 рік від 20.05.2019 № кадастровий номер земельної ділянки :01:024:0048, площею 0,5665 га, річна сума податку 94 646,81 грн., щомісячний платіж 7 887,23 грн. та за грудень 7 887,28 грн.

Податкова декларація з плати за землю (земельний податок) звітна за 2020 рік від 13.02.2020 № кадастровий номер земельної ділянки :01:024:0048, площею 0,5665 га, річна сума податку 94 646,81 грн., щомісячний платіж 7 887,23 грн. та за грудень 7 887,28 грн.

Податкова декларація з плати за землю (орендна плата) звітна за 2019 рік від 22.01.2019 № , державна реєстрація прав оренди земельної ділянки 17.05.2012, номер 0090, кадастровий номер :02:015:0429 площею 0,2921 га, річна сума податку 18 251,52 грн., щомісячний платіж 1 520,96 грн.

Податкова декларація з плати за землю (орендна плата) уточнююча за 2019 рік від 22.05.2019 № , державна реєстрація прав оренди земельної ділянки 17.05.2012, номер 0090, кадастровий номер :02:015:0429 площею 0,2921 га, річна сума податку 114 048,31 грн., щомісячний платіж 9 504,02 грн., нараховано до збільшення 7 983,06 грн.

Податкова декларація з плати за землю (орендна плата) звітна за 2020 рік від 13.02.2020 № , державна реєстрація прав оренди земельної ділянки 17.05.2012, номер 0090, кадастровий номер :02:015:0429 площею 0,2921 га, річна сума податку 114 048,31 грн., щомісячний платіж 9 504,03 грн. та за грудень 9 503,98 грн.

Наявність права оренди та права власності на вказані вище земельні ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На день розгляду справи сума податкового боргу відповідачем не погашена, що підтверджується ІКП платника.

Надані у справі письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пункт 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 50.1 ст. 50 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

У контексті даної справи відповідачем шляхом подання уточнюючих податкових декларацій збільшено суму грошового зобов`язання з земельного податку.

Пункт 56.11. ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Стаття 269 ПК України.

269.1. Платниками податку є:

269.1.2. землекористувачі.

Стаття 270 ПК України.

270.1. Об`єктами оподаткування є:

270.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні;

Стаття 287 ПК України.

287.1. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

287.3. Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

Підприємством самостійно узгоджено суми земельного податку та орендної плати за землю у відповідних податкових деклараціях, однак не сплачено по термінам сплати, що є порушенням вказаних вище приписів ПК України.

Окрім вказаного, суд звернув увагу на таке.

З 15.04.2017 порядок оподаткування об`єктів оподаткування, що розташовані на тимчасово окупованій території та/або на території населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення, встановлено пунктом 38 підрозділ 10 Перехідних положень Кодексу в редакції Закону України від 23 березня 2017 року № 1989-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні».

Відповідно до абзаців першого та другого підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 Перехідних положень Кодексу, не нараховується та не сплачується у період з 14.04.2014 по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності): за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території; за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення.

Згідно підпункту 38.1 пункту 38 підрозділу 10 Перехідних положень Кодексу тимчасово окупована територія - територія окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, визначена відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України; територія населених пунктів на лінії зіткнення - територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 38.2 розділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань;

2) зупиняється застосування норм статей 59,60 (в частині податкових вимог),87-101 цього Кодексу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р м. Маріуполь не входять до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено, що податкова вимога від 04.11.2019 форми «Ю» № 1816-54 направлена відповідачу з дотримання вказаних вище положень ПК України та вручена 12.12.2019.

Стаття 59 ПК України. Податкова вимога.

59.1. У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

59.3. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

59.4. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

59.5. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податкова вимога від 04.11.2019 форми «Ю» № 1816-54 положенням ст. 59 ПК України відповідає.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України). Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, з 03.11.2019 підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням шістдесятиденного строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Азовневтепродукт (87557, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 341, ) про стягнення з платника податку податкового боргу - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Товариства з обмеженою відповідальністю Азовневтепродукт () в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 94 838,88 грн.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 22 липня 2020 року, повний текст рішення виготовлений 23 липня 2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк