Справа № 360/1736/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1736/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

судді Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

представників

позивача Біріної К.Ю.,

відповідача Колєсової О.О.,

Мотигіної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 28 квітня 2020 року надійшла позовна заява Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач, ЛОВФСЗІ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі - відповідач, ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання») про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 1993918,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем на виконання Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», надано до позивача звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою № 10-ПІ за 2019 рік, з якого виявлено порушення ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» норм чинного законодавства України, а саме невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році.

Позивачем 12 лютого 2020 року направлено до державної служби зайнятості запит про надання відповідачем інформації про вільні робочі місця (вакансії), на які можливе працевлаштування інвалідів, а також про випадки відмови у працевлаштуванні осіб, направлених для працевлаштування та здійснення роботодавцем замовлення на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю у разі відсутності фахівців з потрібними професіями серед застрахованих у державній службі зайнятості осіб з інвалідністю.

На адресу позивача 20 лютого 2020 року позивача надійшла відповідь на запит, з якої вбачається, що відповідач у 2019 році подавав до служби зайнятості інформацію про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю. Одній особі з інвалідністю у 2019 році відмовлено у прийомі на роботу за направленням центру зайнятості, замовлень щодо професійного навчання або підготовки не надходило від роботодавця Отже, не всі можливі заходи для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідач здійснив. Адже, у разі подання державній службі зайнятості лише інформації про попит на робочу силу (вакансії), на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю (форма 3-ПН), не можна вважати, що роботодавець зробив усе можливе для працевлаштування фахівця з інвалідністю. Так, з роботодавцями, які не виконали норматив працевлаштування осіб з інвалідністю, передбачений частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», державною службою зайнятості проводиться індивідуальна робота для працевлаштування на вільні робочі місця конкретного фахівця, який має інвалідність. У разі відсутності необхідних спеціалістів серед зареєстрованих безробітних осіб з обмеженими фізичними можливостями державна служба зайнятості на замовлення роботодавців організовує та здійснює професійне навчання - професійну підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації ( стаття 35 Закону України «Про зайнятість населення»). З метою підтримки зайнятості осіб з інвалідністю державна служба зайнятості інформує роботодавців про професійно-кваліфікаційний склад безробітних осіб з інвалідністю та пропонує подальшу співпрацю щодо укомплектування робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, в тому числі з компенсацією роботодавцю єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідач не виконав усіх вище перелічених заходів щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю. Державна служба зайнятості в своєму листі від 14 вересня 2016 року № ДЦ-01-6415/0/616 «Щодо обов`язковості подання форми № 3-ПН та заходів з працевлаштування інвалідів», також надала аналогічне пояснення щодо заходів, які є обов`язковими для роботодавців при виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю.

Враховуючи інформацію за Звітом 10-ПІ за 2019 рік, який надісланий на адресу позивача відповідачем, вбачається невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2019 році, у зв`язку з чим нарахована адміністративно- господарська санкція у розмірі 1989740,06 грн, яку відповідач, враховуючи норму частини четвертої статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», повинен був сплатити до 15 квітня 2020 року, про що повідомлений позивачем листом від 12 лютого 2020 року № 133/03-10.

Позивачем здійснено розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати адміністративно-господарської санкції з 16 квітня 2020 року по 22 квітня 2020 року з урахуванням облікової ставки НБУ у розмірі 10 % річних за кожен день прострочення.

На підставі зазначеного, позивач просив стягнути з відповідач адміністративно-господарські санкції та пеню у сумі 1993918,50 грн.

Ухвалою від 04 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху (т. 1 арк. спр. 47-48).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 12 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (т. 1 арк. спр. 53-54).

Від ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» 26 травня 2020 року за вх. № 20568/2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (т. 1 арк. спр. 65-72).

На виконання вимог Закону України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідач створив з дотриманням 4 % нормативу відповідну кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Факт створення зазначених робочих місць підтверджується тим, що згідно зі штатним розкладом відповідача станом на 31 грудня 2019 року у відповідача працювало 89 осіб з інвалідністю, а згідно зі звітом відповідача за формою № 3-ПН станом на 26 грудня 2019 року відповідач пропонував для працевлаштування осіб з інвалідністю 15 вакантних робочих місць. Отже загальна кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у відповідача станом на 31 грудня 2019 року становила 104 одиниці, тоді як встановлений статтею 19 Закону 4 % норматив для працевлаштування осіб з інвалідністю становив для відповідача на 2019 рік - 98 людей. Зважаючи на це, відповідач вважає, що у повному обсязі виконав вимоги Закону щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

На виконання Закону України «Про зайнятість населення», наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 «Про затвердження форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії) та Порядку її подання» відповідач протягом 2019 року інформував Старобільський районний центр зайнятості за формою № 3-ПН щодо усіх наявних вакансій у товаристві, зокрема, для працевлаштування інвалідів.

З огляду на інформування відповідачем центру зайнятості за формою № 3-ПН, звітування відповідачем до ФСЗІ за формою № 10-ПІ, вимоги Закону № 875-ХІІ щодо працевлаштування осіб з інвалідністю на створені робочі місця виконані відповідачем у повному обсязі.

Відповідач зазначив, що до ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року за направленнями від Старобільського районного центру зайнятості звернулося троє осіб з інвалідністю, товариством у працевлаштуванні відмовлено одній особі - ОСОБА_1 , оскільки в направленні, яке видав Старобільський районний центр зайнятості зазначеній особі, не зроблено жодної позначки що дана особа є особою з обмеженими фізичними можливостями. В направленні зазначено лише те, що особа направляється для працевлаштування на вільне робоче місце. Тобто, позначка що дана особа є особою з інвалідністю та направляється для працевлаштування на спеціально створене робоче місце для осіб з інвалідністю - в направленні, яке видав Старобільський районний центр зайнятості, відсутня. Відповідач вказує, що при працевлаштуванні ОСОБА_1 не надала документів, які б підтверджували її інвалідність. Тому, товариство розглядало її кандидатуру на посаду на загальних підставах. На думку відповідача, так як особа, яка працевлаштовувалася, самостійно не повідомила товариство про встановлену їй інвалідність, підстави для притягнення відповідача до відповідальності за відмову у працевлаштування інваліда та за ненадання встановлених чинним законодавством пільг і гарантій - відсутні.

Також, відповідач зауважив, що чинним законодавством для осіб з інвалідністю дійсно встановлені додаткові пільги та гарантії з метою захисту їх трудових прав, але наявність в особи інвалідності не є безумовною підставою для працевлаштування такої особи. Якщо вона не відповідає вимогам до посади, то роботодавець має право відмовити їй у прийомі на роботу, обґрунтувавши причини такої відмови.

Окрім передбачених Законом № 875-ХІІ заходів відповідач з власної ініціативи вживав також інших заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю на створені робочі місця за своїм місцезнаходженням і за місцезнаходженням своїх структурних підрозділів: інформував про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю з проханням направляти осіб з інвалідністю до ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» управління праці та соціального захисту населення та центри зайнятості Луганської області за місцезнаходженням своїх структурних підрозділів; публікував оголошення у засобах масової інформації про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю; брав участь у ярмарках вакансій з питань працевлаштування громадян з обмеженими фізичними можливостями.

З викладених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від ЛОВФСЗІ 12 червня 2020 року за вх. № 20568/2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій відповідач додатково зазначив, що відповідно до списку осіб з інвалідністю - штатних працівників, які зайняті в ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», 16 січня 2019 року звільнилась особа з інвалідністю ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, на думку позивача, звітність за формою № 3-ПН відповідачем повинна бути подана не пізніше 3 робочих днів, тобто не пізніше 21 січня 2019 року, проте звітність до центру зайнятості подана 28 січня 2019 року станом на 28 січня 2019 року. Позивач також зауважив про необґрунтованість відмови ОСОБА_1 у працевлаштуванні через відсутність у неї навичок володіння програмним комплексом МЕDОС та програмним комплексом «1С Предприятие 7.7», оскільки відповідно до національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» бухгалтер повинен знати: нормативні, методичні та інші керівні матеріали з організації та ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності; облікову політику, систему регістрів бухгалтерського обліку, порядок і способи реєстрації інформації, правила документообороту і технологію оброблення облікової інформації на підприємстві, план рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операції підприємств та організацій; систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності та контролю. Тому володіння вказаними програмними комплексами можна віднести до навичок роботи в області спеціальних програм, яким можна навчитися у процесі роботи (т. 8 арк. спр. 116-120).

Від відповідача 30 червня 2020 року за вх. № 25796/2020 до суду надійшли заперечення, в яких представником відповідача додатково зазначено, що, на його думку, Закон України від 05.07.2012 № 5067-VI «Про зайнятість населення», Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05/2013 № 316 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 05.12.2016 № 1476), та Кодекс законів про працю України не передбачають фінансових санкцій для роботодавця чи адміністративної відповідальності для посадових осіб за неподання (несвоєчасне подання) звітності про вакансії за формою № 3-ПН (т. 8 арк. спр. 175-176).

Ухвалою від 01 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 9 арк. спр. 26).

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення, аналогічні викладеному у заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 липня 2020 року № ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», код за , зареєстровано за адресою: 91021, місто Луганськ, квартал Гайового, буд. 35 А (т. 9 арк. спр. 59-64).

Відповідно до Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 (далі - Порядок № 70), ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» зареєстровано у ЛОВ ФСЗІ з 01 серпня 2008 року за № 44/101/1373, що підтверджено копією довідки про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів від 01 серпня 2008 року № 52 (т. 1 арк. спр. 31).

На виконання вимог Порядку № 70 ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» 10 лютого 2020 року до ЛОВ ФСЗІ подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік, в якому зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 2371 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - 81; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статі 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (осіб) - 95; фонд оплати праці штатних працівників (тис. грн) - 336976,70; середньорічна заробітна плата штатного працівника (грн) - 142124,29; сума адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (грн) - 1989740,06 (т. 1 арк. спр. 32).

Позивачем на адресу ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» направлено лист від 12 лютого 2020 року за вих. № 138/03-10 з проханням своєчасно здійснити сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році до 15 квітня 2020 року, не допускаючи нарахування пені за звернення до суду за примусовим стягненням боргу (т. 1 арк. спр. 33).

Позивачем 12 лютого 2020 року за вих. № 134/05/01-02 на адресу Головного управління ДПС у Луганській області направлено запит про надання інформації про середньооблікову кількість працівників, у тому числі осіб з інвалідністю, у розрізі по місяцях за 2017, 2018, 2019 роки, а також суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (т. 1 арк. спр. 39).

Листом від 12 березня 2020 року № 1833/10/12-32-50-06 ГУ ДПС у Луганській області надано запитувану інформацію за період з січня 2017 року по грудень 2019 року, зокрема, у 2019 році середньооблікова кількість штатних працівників у січні 2019 року склала 2360 осіб, у лютому 2019 року - 2342 особи, у березні 2019 року - 2323 осіб, у квітні 2019 року - 2292 осіб, у травні 2019 року - 2308 особи, у червні 2019 року - 2324 особи, у липні 2019 року - 2362 осіб, у серпні 2019 року - 2043 особи, у вересні 2019 року - 2432 осіб, у жовтні 2019 року - 2140 осіб, у листопаді 2019 року - 2452 осіб, у грудні 2019 роки - 2454 осіб; у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність: у січні 2019 року - 80 осіб; у лютому 2019 року - 83 особи; у березні 2019 року - 86 осіб, у квітні 2019 року - 83 осіб, у травні 2019 року - 87 особи, у червні 2019 року - 84 особи; у липні 2019 року - 85 осіб, у серпні 2019 року - 86 осіб, у вересні 2019 року - 87 осіб; у жовтні 2019 року - 88 осіб; у листопаді - грудні 2019 року - по 89 осіб (т. 1 арк. спр. 42).

Позивачем 12 лютого 2020 року за вих. № 135/05/01-02 на адресу Старобільського районного центру зайнятості направлено запит про те, чи надавалися ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» до Старобільського районного центру зайнятості відомості про вільні робочі місця (вакансії), на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також про випадки відмови роботодавцем у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, які направлялися центром зайнятості, протягом 2017, 2018, 2019 років; чи здійснювалося ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» замовлення до Старобільського районного центру зайнятості на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю у разі відсутності фахівців з потрібними професіями серед зареєстрованих у державній службі зайнятості осіб з інвалідністю (т. 1 арк. спр. 37).

Листом від 20 лютого 2020 року № 263/04-20 Старобільський районний центр зайнятості підтвердив подання відповідачем протягом 2017, 2018, 2019 років звітності форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» з інформацією про вільні робочі місця, на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також зазначив, що у 2019 році одній особі з інвалідністю роботодавцем відмовлено у прийомі на роботу. ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» не здійснювало замовлення на професійне навчання або підготовку осіб з інвалідністю (т. 1 арк. спр. 42).

За несвоєчасну сплату ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» адміністративно-господарських санкцій за 2019 рік ЛОВ ФСЗІ нараховано підприємству пеню в сумі 4178,44 грн, про що зазначено у розрахунку суми позову, пред`явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів (т.1 арк. спр. 43).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 7 Закону України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-XII) законодавство про соціальну захищеність осіб з інвалідністю в Україні складається з цього Закону та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 18 Закону № 875-XII).

Статтею 18-1 Закону № 875-XII визначено, що особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна.

Рішення про визнання особи з інвалідністю безробітною і взяття її на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання особи з інвалідністю на підставі поданих нею рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для осіб з інвалідністю, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 19 Закону № 875-XII:

- для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (частина перша);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (частина друга);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону(частина третя).

Аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку про те, що обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування полягають у:

а) виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць;

б) створенні для осіб з інвалідністю умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

в) забезпеченні інших соціально-економічних гарантії, передбачених чинним законодавством;

г) наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;

д) звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судом встановлено, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком таких осіб для їх працевлаштування. Такий обов`язок покладений на державну службу зайнятості.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 806/1368/17, від 15 лютого 2019 року у справі № 816/678/17, від 05 березня 2019 року у справі № 815/2562/17 та від 15 квітня 2019 року у справі № 825/699/17.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина друга статті 20 Закону № 875-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону № 875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Згідно з пунктом 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 «Деякі питання реалізації норм Законів України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та «Про зайнятість населення», звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.

Відповідно до пункту 3 Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 за № 988/23520, форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця.

Згідно з пунктом 5 зазначеного Порядку Форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

З аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що Закон зобов`язує підприємства забезпечити працевлаштування інваліда шляхом створення робочих місць для інвалідів, з урахуванням стану здоров`я, здібностей і професійних навичок інвалідів, направлених на підприємство органами з їх працевлаштування, визначеними статтею 18 Закону № 875-XII.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» своєчасно подало до ЛОВФСЗІ звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік.

Згідно з Порядком подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2013 року за № 988/23520, ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» протягом 2019 року подавало до Старобільського районного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)»: від 02 січня 2019 року про наявність 25 вакансій (т. 6 арк. спр. 182-191), від 02 січня 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 6 арк. спр. 192-193), від 28 січня 2019 року про наявність 24 вакансій (т. 6 арк. спр. 158-181), від 05 лютого 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 6 арк. спр. 155-157), від 21 лютого 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 6 арк. спр. 153-154), від 28 лютого 2019 року про наявність 23 вакансій (т. 6 арк. спр. 126-152), від 28 березня 2019 року про наявність 23 вакансій (т. 6 арк. спр. 92-125), від 10 квітня 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 6 арк. спр. 90-91), від 26 квітня 2019 року про наявність 22 вакансій (т. 6 арк. спр. 55-89), від 28 травня 2019 року про наявність 21 вакансії (т. 6 арк. спр. 22-52), від 23 травня 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 6 арк. спр. 53-54), від 27 червня 2019 року про наявність 21 вакансії (т. 5 арк. спр. 238-250, т. 6 арк. спр. 1-21), від 23 липня 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 5 арк. спр. 236-237), від 29 липня 2019 року про наявність 20 вакансій (т. 5 арк. спр. 181-235), від 28 серпня 2019 року про наявність 19 вакансій (т. 5 арк. спр. 141-180), від 27 вересня 2019 року про наявність 17 вакансій (т. 5 арк. спр. 114-140), від 28 жовтня 2019 року про наявність 16 вакансій (т. 5 арк. спр. 88-113), від 22 листопада 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 5 арк. спр. 86-87), від 28 листопада 2019 року про наявність 14 вакансій (т. 5 арк. спр. 57-85), від 16 грудня 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 5 арк. спр. 55-56), від 24 грудня 2019 року про наявність 1 вакансії (т. 5 арк. спр. 53-54), від 26 грудня 2019 року про наявність 15 вакансій (т. 5 арк. спр. 28).

Факт подачі вказаної звітності підтверджено листом Старобільського районного центру зайнятості від 22 квітня 2020 року № 568/04-20, в якому зазначено про надання відповідачем звітності за формою № 3-ПН, крім того зазначено, що особи з інвалідністю мали змогу ознайомитися з інформацією про заявлені ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» вакантні місця у інформаційному секторі; в спеціальному куточку для осіб з інвалідністю для самостійного користування; на ярмарках вакансій, що проводяться у приміщенні центру зайнятості. Протягом 2019 року Старобільський районний центр зайнятості проводив ярмарки вакансій для осіб з інвалідністю, які пройшли 27 березня 2019 року, 20 червня 2019 року, 20 вересня 2019 року та 29 листопада 2019 року, до участі в яких були запрошені особи з інвалідністю - мешканці Старобільського району, у тому числі ті, що перебувають на обліку у центрі зайнятості. ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» брало участь у вказаних заходах та мало змогу ознайомитися з професійно-кваліфікаційним складом безробітних осіб з інвалідністю (т. 1 арк. спр. 62-63).

Також ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» щомісяця направлялися листи до центрів зайнятості Луганської області за місцезнаходженням його структурних підрозділів (Лисичанського міського центру зайнятості, Сєвєродонецького міського центру зайнятості, Кремінського районного центру зайнятості, Рубіжанського міського центру зайнятості, Сватівського районного центру зайнятості, Попаснянського районного центру зайнятості, Троїцького районного центру зайнятості, Біловодського районного центру зайнятості, Марківського районного центру зайнятості, Новопсковського районного центру зайнятості, Міловського районного центру зайнятості, Білокуракинського районного центру зайнятості) з інформацією про наявність вакантних робочих місць у структурних підрозділах відповідача, у тому числі для працевлаштування осіб з інвалідністю (т. 6 арк. спр. 194-249, т. 7 арк. спр. 1-250, т. 8 арк. спр. 1-80).

Згідно з інформацією, зазначеною в листах Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 13 березня 2020 року № 13/02-603, Марківського районного центру зайнятості від 11 лютого 2020 року № 19/02-50, Кремінського районного центру зайнятості від 10 лютого 2020 року № 17/2-265/02-20, Новоайдарського районного центру зайнятості від 11 лютого 2020 року № 200/03-20, Міловського районного центру зайнятості від 12 лютого 2020 року № 62/02-20, Білокуракинського районного центру зайнятості від 13 лютого 2020 року № 249/05-20, Сватівського районного центру зайнятості від 11 лютого 2020 року № 329/04-20, Станично-Луганського районного центру зайнятості від 07 лютого 2020 року № 54/04-20, Троїцького районного центру зайнятості від 03 березня 2020 року № 73/02-20 особи з інвалідністю не направлялись (т.2 арк. спр. 109, 113, 114, 115, 116, 119, 120, 121, 122).

Протягом 2019 року за направленням Рубіжанського міського центру зайнятості населення до Рубіжанського РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» для працевлаштування направлено 6 осіб з інвалідністю, відмов у прийомі на роботу цим особам не було, надану вакансію укомплектовано, що підтверджено листом центру зайнятості від 21 лютого 2020 року № 138/02-20 (т. 2 арк. спр. 110).

Згідно з листом Біловодського районного центру зайнятості від 12 лютого 2020 року № 150/02-20 протягом 2019 року за направленням центру зайнятості до Біловодського РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» працевлаштована одна особа з інвалідністю, відмов роботодавця в прийомі на роботу за цей період не було (т. 2 арк. спр. 111).

У листі Новопсковського районного центру зайнятості від 20 лютого 2020 року № 209/07-20 вказано, що за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року за направленням центру зайнятості до Новопсковського РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» направлялася одна особа з інвалідністю, яка була працевлаштована (т. 2 арк. спр. 112).

Відповідно до інформації, зазначеної в листі Попаснянського районного центру зайнятості від 14 лютого 2020 року № 24-06/178, вакансія на вільне робоче місце для осіб з інвалідністю за посадою «контролер енергонагляду» укомплектована 02 вересня 2019 року за сприянням центру зайнятості (т. 2 арк. спр. 117).

За направленням Лисичанського міського центру зайнятості протягом 2019 року працевлаштовані 2 особи з інвалідністю, що підтверджується листом від 11 лютого 2020 року № 258/02-20 (т. 2 арк. спр. 118).

Витягом зі штатного розкладу ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» підтверджено, що станом на 31 грудня 2019 року створено 60 штатних одиниць контролерів енергонагляду для працевлаштування осіб з інвалідністю (т. 2 арк. спр. 235).

Також судом установлено, що ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» вживалися інші заходи щодо працевлаштування інвалідів, а саме:

- щомісяця направлялися листи до управлінь соціального захисту населення міських рад та райдержадміністрацій Луганської області за місцезнаходженням структурних підрозділів товариства (УСЗН Станично-Луганської РДА, УСЗН Біловодської РДА, УСЗН Новоайдарської РДА, УСЗН Старобільської РДА, УПСЗН Сєвєродонецької МР, УСЗН Попаснянської РДА, УПСЗН Лисичанської МР, УСЗН Кремінської райдержадміністрації) про існування вакантних робочих місць контролерів енергонагляду для працевлаштування осіб з інвалідністю, з проханням інформувати про такі обставини осіб з інвалідністю (т. 2 арк. спр. 1-108);

- розміщувалися оголошення про наявні вакансії для працевлаштування осіб з інвалідністю у газетах (т. 2 арк. спр. 124-225);

- ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» брало участь у ярмарках вакансій, що влаштовувалися центрами зайнятості, що підтверджується інформацією, зазначеною в листах Старобільського районного центру зайнятості від 05 квітня 2019 року № 28/4-512, від 27 червня 2019 року № 28/4-882, від 26 вересня 2019 року № 28/4-1290, від 09 грудня 2019 року № 28/4-1677, Лисичанського міського центру зайнятості від 30 травня 2019 року № 8/05-891, Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 29 листопада 2019 року № 13/04-3158, від 01 жовтня 2019 року № 13/04-2549, від 01 серпня 2019 року № 13/04-2132 (т. 2 арк. спр. 226-233).

На підтвердження працевлаштування осіб з інвалідністю протягом 2019 року у структурних підрозділах ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» відповідачем надано перелік осіб з інвалідністю - штатних працівників, які були зайняті на підприємстві в період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року (т. 2 арк. спр. 236-244), копії звітів за формою № Д4 «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів» за 2019 рік (т. 1 арк. спр. 84-107), витяги з книг обліку трудових книжок і вкладишів до них ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (т. 3 арк. спр. 1-253), копії наказів (розпоряджень) про прийняття на роботу, наказів про припинення трудового договору (т. 4 арк. спр. 1-148), копії довідок до актів огляду МСЕК, копії пенсійних посвідчень (т. 4 арк. спр. 149-250, т. 5 арк. спр. 1-27).

Так протягом 2019 року підприємство працевлаштувало осіб з інвалідністю, зокрема, з 01 березня 2019 року ОСОБА_3 (наказ від 28 лютого 2019 року № 09к-01 про прийняття на роботу); з 28 травня 2019 року ОСОБА_4 (наказ від 27 травня 2019 року № 40к-01 про прийняття на роботу); з 01 березня 2019 року ОСОБА_5 (наказ від 28 лютого 2019 року № 01к-01/6С про прийняття на роботу); з 05 листопада 2019 року ОСОБА_6 (наказ від 04 листопада 2019 року № 41к-01/6Л); з 10 квітня 2019 року ОСОБА_7 (наказ від 08 квітня 2019 року № 05к-01/6Р); з 02 травня 2019 року ОСОБА_8 (наказ від 26 квітня 2019 року № 07к-01/6СВ); з 08 липня 2019 року ОСОБА_9 (наказ від 05 липня 2019 року № 16к-01/6Р); з 22 січня 2019 року ОСОБА_10 (наказ від 21 січня 2019 року № 01к-01/6СВ); з 15 серпня 2019 року ОСОБА_11 (наказ від 14 серпня 2019 року № 29к-01/6Л); з 05 листопада 2019 року ОСОБА_12 (наказ від 04 листопада 2019 року № 42к-01/6Л); з 02 вересня 2019 року ОСОБА_13 (накази від 30 серпня 2019 року № 11к-01/6П про прийняття на роботу, від 13 грудня 2019 року № 12к-02/6П про припинення трудового договору); з 04 липня 2019 року ОСОБА_14 (наказ від 03 липня 2019 року № 15к-01/6СВ); з 25 жовтня 2019 року ОСОБА_15 (накази від 24 жовтня 2019 року № 31к-01/2С про прийняття на роботу, від 07 лютого 2020 року № 03к-02/2С про припинення трудового договору); з 13 лютого 2019 року ОСОБА_16 (накази від 12 лютого 2019 року № 01к-01/2С про прийняття на роботу, від 18 липня 2019 року № 16к-02/2С про припинення трудового договору); з 15 березня 2019 року ОСОБА_17 (наказ від 24 жовтня 2019 року № 27к-01/2Н); з 06 травня 2019 року ОСОБА_18 (наказ від 03 травня 2019 року № 08к-01/2Ш); з 19 квітня 2019 року ОСОБА_19 (наказ від 18 квітня 2019 року № 10к-01/2БВ); з 05 квітня 2019 року ОСОБА_20 (наказ від 04 квітня 2019 року № 03к-01/2СЛ); з 23 травня 2019 року ОСОБА_21 (накази від 04 квітня 2019 року № 03к-01/2СЛ про прийняття на роботу, від 22 травня 2019 року № 15к-02/2БВ про припинення трудового договору); з 23 травня 2019 року ОСОБА_22 (наказ від 22 травня 2019 року № 14к-01/2БВ); з 23 вересня 2019 року ОСОБА_23 (наказ від 20 вересня 2019 року № 23к-01/2Н); з 15 лютого 2019 року ОСОБА_24 (наказ від 14 лютого 2019 року № 02к-01/2С); з 18 вересня 2019 року ОСОБА_25 (наказ від 17 вересня 2019 року № 27к-01/2С) (т. 4 арк. спр. 10-12, 18, 19, 26, 28, 34, 37, 45, 48-49, 51, 82-83, 86-87, 104, 121, 125, 128, 129, 130, 131, 140, 149, 146).

Відповідачем повідомлено про неможливість надання частину документів, що стосуються працівників ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», через знаходження зазначеної документації на тимчасово неконтрольованій українською владою території, на підтвердження чого надано довідку від 25.05.2020 № 01-27/2/188 (т. 1 арк. спр. 78-79).

Вказані обставини свідчать, що ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» у 2019 року створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю у достатній кількості із дотриманням нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону № 875-XII, а також вжито необхідних заходів з працевлаштування осіб з інвалідністю на вакантні посади.

Щодо доводів позивача про необґрунтовану відмову ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» у працевлаштуванні особи з інвалідністю - ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Оглядом корінця направлення Старобільського районного центру зайнятості на працевлаштування від 11 вересня 2019 року № 0021014, встановлено, що зазначене направлення видано ОСОБА_1 «на вільне робоче місце (вакансію)» бухгалтера в ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», яким відмовлено особі в прийнятті на роботу через відсутність володіння програмними комплексом MEDOC та програмним комплексом «1С Підприємство 7.7» (т. 2 арк. спр. 234).

При цьому, зі змісту направлення не можливо встановити, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю та направляється для працевлаштування на вакансію бухгалтера, створену для працевлаштування особи з інвалідністю. Навпаки направлення видане «на вільне робоче місце».

Дослідженням звітності форми № 3-ПН, зокрема звіту, зареєстрованого в центрі зайнятості 28 серпня 2019 року за вх. № 01-24/2/1169, встановлено, що ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» подано інформацію про попит на вакансію бухгалтера ІІ категорії централізованої бухгалтерії апарату управління (№ з/п 62) (т. 5 арк. спр. 141-144).

У коментарі до даних про вакансію відсутні відомості, що вакансія створена для осіб, які мають додаткові гарантії щодо сприяння працевлаштування та можуть бути працевлаштовані (пункт 2). У пункті 3 визначені завдання та обов`язки: методологічна робота оподаткування прибутку, ПДВ та складання декларацій, ув`язка даних бухгалтерського та податкового обліку, координація дій з надання податкової звітності, сплати платежів до бюджету і звірці розрахунків з органами ДФС, робота з реєстром податкових накладних. У пункті 12 коментарів вказано додаткові вміння, знання, навички, вимоги до працівника: впевнений користувач ПК (т. 5 арк. спр. 174 зв.)

З огляду на відсутність у направленні Старобільського районного центру зайнятості відомостей щодо направлення на працевлаштування особи з інвалідністю, з урахуванням того, що працевлаштування відбувалось на загальну вакансію, а не створену для осіб з інвалідністю, а також зважаючи, що ОСОБА_1 не надавала документів, що підтверджують встановлення їй інвалідності, суд погоджується з твердженнями представників відповідача, що ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» не могло самостійно визначити, що ОСОБА_1 має намір працевлаштуватися як особа з інвалідністю.

У свою чергу, позивачем суду не надано доказів, що ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті на роботу саме як особі з інвалідністю.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що «M.E.Doc» (My Electronic Document, также Medoc, Медок) - є розповсюдженим українським програмним забезпеченням для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді. «1С: Підприємство» - є програмним забезпеченням економічного спрямування, призначене для автоматизації ведення обліку на підприємствах різних галузей.

Зважаючи на завдання та обов`язки, а також додаткові вміння, знання, навички, вимоги до працівника, вказані у пунктах 3, 12 коментаря до даних про вакансію, суд погоджується з твердженнями представників відповідача, що без володіння програмним забезпеченням «M.E.Doc» та «1С: Підприємство» ОСОБА_1 не має достатньої кваліфікації та не зможе виконувати обов`язки бухгалтера. Відповідно, суд погоджується з відповідачем, що відмова у працевлаштуванні з цих підстав не може вважатися безпідставною та необґрунтованою як зазначає представник позивача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі в розумінні КАС України докази безпідставної та необґрунтованої відмови ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» у 2019 році у працевлаштуванні особі з інвалідністю.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на несвоєчасне подання відповідачем звіту форми № 3-ПН протягом 3 днів з дня відкриття вакансії внаслідок звільнення 16 січня 2019 року особи з інвалідністю, оскільки відповідальність, визначена статтею 20 Закону № 875-XII, настає для роботодавців за не створення у необхідній кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а не за невжиття заходів по пошуку таких осіб для працевлаштування, зокрема, й подання звіту форми 3-ПН із затримкою на декілька днів.

Крім того, та обставина, що ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» подано звітність форми № 3-ПН не 21 січня 2019 року, а 28 січня 2019 року, не спростовує факту створення товариством законодавчо визначеної кількості місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та не нівелює факту вжиття відповідачем заходів щодо працевлаштування осіб з інвалідністю.

З вищевикладеного судом встановлено, що відповідачем вживалися всі залежні від нього заходи щодо працевлаштування осіб з інвалідністю на вакантні посади у підприємстві.

Позивач не надав суду доказів на спростування зазначених обставин.

Твердження позивача про невжиття відповідачем всіх можливих заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю протягом 2019 року суд при вирішенні адміністративної справи не враховує, оскільки відповідальність, визначена статтею 20 Закону № 875-XII, настає для роботодавців за не створення у необхідній кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не за невжиття заходів по пошуку інвалідів для працевлаштування.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Згідно із статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Отже, для стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності підприємства складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Зважаючи на вжиття ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» усіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, суд вважає, що позивач намагається покласти на відповідача відповідальність у вигляді фінансових санкцій та пені за відсутність у населеному пункті за місцезнаходженням підприємства осіб з інвалідністю, які бажають працевлаштуватись, що є неприпустимим.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до вимог статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (місцезнаходження: 93000, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Слов`янська, будинок 28, код за ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (місцезнаходження: 92702, місто Луганськ, квартал Гайового, будинок 35 А, адреса для листування: 92702, Луганська область, місто Старобільськ, вулиця Горького, будинок 123, код за ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22 липня 2020 року.

Суддя К.О. Пляшкова