Справа № 400/1243/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р. № 400/1243/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.11.2019 р. № 7,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.11.2019 р. № 7.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та невмотивованим. Контролюючий орган формально вказав на порушення вимог податкового законодавства, не беручи до уваги обставини, на які вказував позивач. Розрахунок податкового зобов`язання до рішення відсутній. Застосування штрафних санкцій позивач вважає передчасним, оскільки сума податкового зобов`язання не узгоджена та оскаржується в судовому порядку. До вимог про стягнення штрафу застосовується позовна давність в один рік, натомість відповідачем застосовано штраф з січня 2016 року, що перевищує і строк загальної позовної давності, встановлений Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Розрахунок штрафних санкцій не містить дати складення та не завірений печаткою.

Відповідач 23.04.2020 р. подав відзив на позов (а. с. 30-34), в якому зазначив, що перевіркою встановлено завищення позивачем суми валових витрат за 2017-2018 роки за рахунок включення амортизаційних відрахувань на автомобілі. Не підлягають амортизації легкові та вантажні автомобілі. Розбіжностей правильності визначення оподатковуваного доходу за 2016 рік перевіркою не встановлено. Посилання позивача на норми ЦК України відповідач вважає безпідставним, оскільки ЦК України не регулює податкові правовідносини.

За клопотанням представника відповідача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

У вересні-жовтні 2019 р. відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка позивача, результати якої оформлені актом від 21.10.2019 р. № 129/14-29-33-07/ (а. с. 37-85).

Перевіркою серед іншого виявлено порушення п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету, за 2016-2018 роки в загальній сумі 180818,13 грн, а саме: за 2017 рік - 80663,65 грн, за 2018 рік - 100154,48 грн.

22.11.2019 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 7 на суму 226022,66 грн, з яких 180818,13 грн за податковими зобов`язаннями та 45204,53 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (а. с. 10-11).

12.12.2019 р. позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України з підстав, вказаних у позові (а. с. 12-14).

Рішенням Державної податкової служби України від 11.02.2020 р. № 5233/6/99-00-08-05-04-06 скаргу позивача залишено без задоволення (а. с. 15-18).

За приписами ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Підставою для висновку відповідача про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб стало встановлення факту завищення суми валових витрат за 2017 рік на 448131,42 грн і за 2018 рік на 556419,76 грн за рахунок включення до витрат амортизаційних відрахувань на легкові та вантажні автомобілі позивача.

Так, відповідно до п.п. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПК України зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. Не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення, зокрема, легкові та вантажні автомобілі.

Позивач жодним чином не заперечив виявленого відповідачем порушення, що потягло за собою порушення порядку нарахування, обчислення та строків сплати податку на доходи фізичних осіб за 2017-2018 роки. При цьому, за 2016 рік порушень не встановлено.

Податкові зобов`язання та штрафні (фінансові) санкції можуть бути нараховані контролюючим органом у межах 1095 днів у межах строку, передбаченого ст. 102 ПК України.

Позивач помилково вважає, що йому нараховано штрафні санкції за 2016 рік. Перевірка дійсно проводилася за період з 01.01.2016 р., однак порушення встановлено та збільшено податкове зобов`язання і, відповідно, нараховано штрафні (фінансові) санкції за 2017-2018 роки.

Доводи позивача стосуються виключно оформлення податкового повідомлення-рішення та спростовуються матеріалами справи. Рішення містить усі необхідні реквізити, прийняте за наслідками перевірки, якою доведено порушення позивачем податкового законодавства. Розрахунок податкового зобов`язання наведено в акті перевірки. Штрафні санкції розраховано відповідачем з дотриманням вимог ПК України, оскільки ЦК України не регулює порядок, розміри і строки застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства. Рішення прийнято відповідачем у межах строку та на виконання наданих ПК України повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів перед судом правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а доводи позивача спростовуються матеріалами справи. Викладене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.11.2019 р. № 7 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21.07.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська