Справа № 200/5292/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р. Справа№200/5292/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Ярова С.Е.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний Головного управління ДПС у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Україна про стягнення з платника податку податкового боргу, -

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (далі відповідач, Товариство) про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 208 451,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про наявність у відповідача податкового боргу у загальному розмірі 208 451,19 грн, за платежами: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, орендна плата з юридичних осіб, екологічний податок та надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах, що раніше не був заявлений до суду.

Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу у порядку та у строки, передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг у визначені строки Товариством не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Рекомендоване поштове відправлення № 839, направлено відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.02.2020 та вручено 12.06.2020 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду від 06.07.2020 про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін отримана відповідачем 09.07.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 061.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано, що розгляду справи не перешкоджає. Справа розглянута на підставі наявних матеріалів.

У судовому засіданні від 22.07.2020 представниця позивача позов підтримала, просила його вимоги задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання від 22.07.2020 не з`явився належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи суду не заявляв.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 205 КАС України та із врахуванням думки представниці відповідача, розгляд справи здійснив за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Судом встановлені такі фактичні обставини у справі.

Товариство зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 38033446, адреса місцезнаходження 85485, Донецька обл., місто Селидове, місто Українськ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 1, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області, Покровсько-Добропільське управління, Селидівська ДПІ, Код КВЕД 05.10 Добування кам`яного вугілля (основний).

За відповідачем станом на 20.05.2020 рахується податковий борг у загальному розмірі 208 451,19 грн., а саме:

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1 768,43 грн. податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 01.02.2019 № , платіж по терміну сплати 29.01.2020 у розмірі 3232,00 грн, у зв`язку із частковою сплатою на суму 1 463,57 грн. залишок 1 768,43 грн.; у додатку до вказаної декларації платником задекларовано відомості про наявні об`єкти нерухомості: гараж для легкового автотранспорту, гараж для бульдозерів, будівля адміністративно-побутового комбінату;

орендна плата з юридичних осіб у розмірі 204 262,77 грн., у тому числі: 102 131,39 грн. податковий розрахунок земельного податку від 01.02.2019 № , платежі по термінам сплати 30.12.2019 51 065,69 грн., 30.01.2020 51 065,70 грн.; 102 131,38 грн. податковий розрахунок земельного податку від 29.01.2020 № , платежі по термінам сплати 01.03.2020 51 065,69 грн., 30.03.2020 51 065,79 грн. Державна реєстрація прав оренди по переліченим у декларації земельним ділянкам 29.10.2012 за № 0776, кадастрові №: :01:001:001, :01:001:002, :01:001:003, :01:001:004, :01:001:005, :01:001:006, :01:001:007, :01:001:008.

Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 28,45 грн.: податкова декларація екологічного податку від 29.01.2020 № 933021039 на суму 26,23 грн. та податкова декларація екологічного податку від 06.04.2020 № 17085770 на суму 2,22 грн.

Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах у розмірі 2 391,54 грн. розрахунок за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти від 29.01.2020 № .

У зв`язку із несплатою Товариством узгоджених сум податкових зобов`язань дата формування боргу 10.12.2019 у розмірі 51 065,69 грн., сформовано податкову вимогу форма «Ю» від 11.12.2019 № 22706-53, яка направлена на податкову адресу боржника поштовим відправленням та отримана 26.12.2019, про що свідчить поштове відправлення № 85302 0528829 3. Вказана податкова вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

На день розгляду справи сума наведеного вище податкового боргу відповідачем не погашена, що підтверджується ІКП платника.

Надані у справі письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пункт 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 56.11. ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

Підприємством самостійно узгоджено суму орендної плати за землю у відповідних податкових розрахунках, однак не сплачено по строкам платежу: 30.12.2019, 30.01.2020, 01.03.2020, 30.03.2020, що є порушенням вказаних вище приписів ПК України.

Стаття 240. ПК України (у редакції, чинній на момент подання декларації).

240.1. Платниками податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

240.1.1. викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

240.1.2. скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

Стаття 242. Об`єкт та база оподаткування

242.1. Об`єктом та базою оподаткування є:

242.1.1. обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;

242.1.2. обсяги та види забруднюючих речовин, які скидаються безпосередньо у водні об`єкти;

Стаття 249. Порядок обчислення податку

249.1. Суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку.

Стаття 250. Порядок подання податкової звітності та сплати податку

250.1. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу.

250.2. Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:

250.2.1. за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів;

250.5. Платники податку перераховують суми податку, що справляється за викиди, скиди забруднюючих речовин та розміщення відходів, одним платіжним дорученням на рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, які забезпечують розподіл цих коштів у співвідношенні, визначеному законом.

250.9. Якщо платник податку з початку звітного року не планує здійснення викидів, скидів забруднюючих речовин, розміщення відходів, утворення радіоактивних відходів протягом звітного року, то такий платник податку повинен повідомити про це відповідний контролюючий орган за місцем розташування джерел забруднення та скласти заяву про відсутність у нього у звітному році об`єкта обчислення екологічного податку. В іншому разі платник податку зобов`язаний подавати податкові декларації відповідно до цієї статті Кодексу.

Суми екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення у загальному розмірі 28,45 грн. самостійно узгоджені платником у податковій декларація екологічного податку від 29.01.2020 № 933021039 на суму 26,23 грн. та податковій декларації екологічного податку від 06.04.2020 № 17085770 на суму 2,22 грн.

Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах у розмірі 2 391,54 грн. розрахунок за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти від 29.01.2020 № .

Вказані суми у встановлені ПК України строки не сплачено, що підтверджено даними ІКП платника.

Стаття 266 ПК України (у редакції, чинній на момент подання декларації).

266.1. Платники податку

266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

266.7.5. Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

266.10. Строки сплати податку

266.10.1. Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:

б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

266.10.3. Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Підприємством самостійно узгоджено суму податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у відповідній податковій декларації, однак частково не сплачено по строку платежу 30.12.2019, що є порушенням вказаних вище приписів ПК України.

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено, що податкова вимога від 11.12.2019 форми «Ю» № 22706-53 направлена відповідачу з дотримання вказаних вище положень ПК України та вручена за довіреністю 26.12.2019, про що свідчить конверт поштового відправлення № 85302 0528829 3.

Стаття 59 ПК України. Податкова вимога.

59.1. У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

59.3. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

59.4. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

59.5. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України). Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням шістдесятиденного строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) до Приватного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Україна (85485, Донецька обл., м. Селидове, вул. Богдана Хмельницького, 1, ) про стягнення з платника податку податкового боргу - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика Україна () в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 208 451,19 грн.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 22 липня 2020 року, повний текст рішення виготовлено 24 липня 2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк