Справа № 296/2257/20
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2257/20
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2020 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого адвокатом Луговським Юрієм В`ячеславовичем до Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0023/10100/19 від 26.06.2019,

В С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ СПРАВИ та її РУХ

1.1. 23.03.2020 до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - Луговського Ю.В. до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови, винесеної в порядку статті 485 Митного кодексу України за №0023/10100/19 від 24.06.2019.

1.2. Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про поновлення строку на оскарження постанови за №0023/10100/19 від 26.06.2019, яка обґрунтовувалась тим, що 13.03.2020 ОСОБА_2 в приміщенні Житомирської митниці ДФС ознайомився з матеріалами адміністративної справи та отримав копії протоколу про порушення митних правил від 21.01.2019 та оскаржувану постанову про порушення митних правил від 24.06.2019.

1.3. 27.03.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови, винесеної в порядку ст. 485 МК України за №0023/10100/19 від 24.06.2019. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про скасування постанови, винесеної в порядку ст. 485 МК України за №0023/10100/19 від 24.06.2019 залишено без розгляду.

1.4. 30.04.2020 постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 27.03.2020 скасовано у частині залишення позовної заяви без розгляду. Справу направлено до Корольовського районного суду м. Житомира для продовження розгляду.

1.5. 22.05.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0023/10100/19 від 26.06.2019, залишено без руху у зв"язку з визнанням неповажними зазначених представником позивача підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження постанови, винесеної в порядку ст. 485 МК України за №0023/10100/19 від 24.06.2019 та відсутністю підстав для задоволення вказаної заяви.

1.6. Копія ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 22.05.2020 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху направлялась на адресу позивача неодноразово.

1.7. 21.07.2020 представник позивача подав до Корольовського районного суду м.Житомира заяву про поновлення строку на оскарження постанови, в якій вказував, що ОСОБА_1 не володіла інформацією щодо винесення постанови, а також те, що відповідач мав можливість повідомити позивача про розгляд справи шляхом направлення листа засобами електронного зв`язку або зателефонувати, однак останній вказаних дій не вчинив.

1.8. Посилаючись на те, що позивач протокол не отримувала, а лише надавала пояснення, а тому не володіла інформацією щодо винесення постанови, оскільки жодних повідомлень не отримувала, представник позивача просив поновити строк скарження постанови.

ІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

2.1. Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

2.2. Згідно із частинами 1 та 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

2.3. У частині першій та другій статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

2.4. Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

2.5. Згідно частини другої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

2.6. Відповідно до частин 1 та 4 статті 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

ІІI. ОЦІНКА та ВИСНОВКИ СУДУ

3.1. З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2019 уповноваженим представником Державної фіскальної служби України у присутності ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0023/10100/19, за змістом якого розгляд справи призначений на 26.02.2019 о 10:00 год.

3.2. Розгляд справи про порушення митних правил відкладався на 28.03.2019, 30.04.2019, 27.05.2019 та 24.06.2019, що стверджується повідомленнями про перенесення та повістками про виклик, направленими рекомендованими поштовими відправленнями, які позивачем не

3.3. 24.06.2016 постановою Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №0023/10100/19, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 105776 грн. 34 коп.

3.4. З даним адміністративним позовом про оскарження постанови №0023/10100/19 від 24.06.2016 представник ОСОБА_1 звернувся до суду 21.03.2020 шляхом направлення позовної заяви поштовим відправленням на адресу Корольовського районного суду міста Житомира та зазначив, що про прийняття оскаржуваної постанови дізнався лише 13.03.2020 при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи в приміщенні Житомирської митниці ДФС.

3.5. За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

3.6. Крім того, процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи та ознайомлення з її матеріалами, що закріплені в статті 498 Митного кодексу України, містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.

3.7. Одним із таких застережень є обов`язок особи добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, тобто утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, у тому числі з метою спливу строків накладення адміністративного стягнення. Аналогічні положення містяться й в частині 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

3.8. Оцінюючи наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом Судом враховується, що позивачу було відомо про розгляд Державною фіскальною службою України справи про порушення митних правил, що підтверджується протоколом про порушення митних правил від 21.01.2019 та наявністю в ньому особистого підпису ОСОБА_1 як особи, що притягується до відповідальності.

3.9. Суд також приймає до уваги, що Державною фіскальною службою України неодноразово направлялися на адресу позивача по АДРЕСА_1 , (що також зазначено позивачем у позовній заяві як місце свого проживання) повідомлення про перенесення розгляду справи про порушення митних правил №0023/10100/19 та повістками про виклик рекомендованими повідомленнями, які позивачем з відділення пошти не отримувалися та були повернуті на адресу відправника з відміткою за закінченням терміну зберігання.

3.10. Зазначені обставини, на думку суду, вказують, що орган влади продемонстрував належну та достатню ретельність у неодноразових намаганнях належного сповіщення позивача про розгляд справи відносно неї про порушення митних правил №0023/10100/19, шляхом надіслання відповідних викликів за адресою фактичного проживання позивача.

3.11. При цьому, хоча вказані спроби виклику позивача не були успішними, а саме через неотримання відповідних рекомендованих поштових відправлень позивачем з невідомих для суду причин, останнє в жодній мірі не можна ставити відповідачу за провину, який належним та достатнім чином продемонстрував добросовісність своїх дій.

3.12. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача, наведені в заяві про поновлення строку на оскарження від 21.07.2020 про те, що відповідач мав здійснити виклик позивача на розгляд справи саме через електронну поштову скриньку або зателефонувавши на мобільний телефон позивача, оскільки відповідно до протоколу про порушенням митних правил від 21.01.2019 (а.с.12) вбачається, що встановлені (повідомлені) відомості, що стосуються особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_1 стосуються адреси її проживання, на яку відповідач неодноразово направляв повідомлення про виклик. При цьому відомості про номер мобільного засобу зв"язку, або електронну пошту ОСОБА_1 у вказаному протоколі відсутні.

3.13. Також суд критично ставиться до доводів представника позивача про те, що ОСОБА_1 не володіла інформацією про винесення оскаржуваної постанову, оскільки про порушення своїх прав позивач повинна та могла дізнатись не пізніше ніж 21.01.2019 (дати складання протоколу про порушення митних правил №0023/10100/19 та повідомлення про дату розгляду справи), проте з цієї дати позивач не вчинила жодних передбачених чинним законодавством дій для поновлення своїх прав та звернулась з даним адміністративним позовом до суду лише 21.03.2020, тобто більше ніж через рік після складання протоколу про порушення митних правил від 21.01.2019 та майже через дев`ять місяців з дати винесення оскаржуваної постанови №0023/10100/19 від 24.06.2019.

3.14. Посилання на положення статті 6 Європейської конвенції з прав людини у поданій представником позивача заяві про поновлення строку на оскарження постанови №0023/10100/19 від 24.06.2019, Суд вважає безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава- учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.98 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 вказується, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

3.15. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових та фактичних підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду для оскарження постанови про порушення митних правил №0023/10100/19 від 24.06.2019, а тому наявні підстав для повернення позовної заяви на підставі частини 2 статті 123, пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 44, 122, 123, 166-167, 169, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Корольовського районного суду міста Житомира, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови, винесеної в порядку ст. 485 МК України за №0023/10100/19 від 24.06.2019.

2. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про скасування постанови, винесеної в порядку ст. 485 МК України за №0023/10100/19 від 24.06.2019 повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя К. В. Шалота