Справа № 420/4306/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4306/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Середи В.Ю., за ордером,

представника відповідача Поперечного О.О. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніал Про» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії щодо проведення перевірки, визнання протиправним та скасування податкові повідомлення рішення №, № від 09.06.2020 р. та зобов`язання внести в реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування,- вирішив адміністративний позов задовольнити частково .

І. Суть спору

21.05.2020 р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніал Про», звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління ДПС в Одеській області, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просило:

(1) визнати протиправними дії службових осіб ГУ ДПС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юніал Про»;

(2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 09.06.2020 р.;

(3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 09.06.2020 р.;

(4) зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Юніал Про» в розмірі 32 478 127 грн.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Так, наказом ГУ ДПС в Одеській області №1456 від 21.04.2020 р. призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юніал Про» з питань законності декларування від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100000,00 грн. та визначеного у додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 тривалістю 5 робочих днів з 04.05.2020 р.

Системне застосування норм ПК України дає підстави для висновку, що підставою для камеральної перевірки даних податкової декларації з ПДВ є заява платника податку про повернення задекларованої суми бюджетного відшкодування незалежно від розміру цієї суми.

Якщо за результатами камеральної або позапланової документальної перевірки даних податкової декларації були виявлені порушення податкового законодавства, контролюючий орган складає акт перевірки та приймає податкове повідомлення-рішення про зменшення або про відмову в бюджетному відшкодуванні.

Станом на сьогодні у ТОВ «Юніал Про» відсутняінформація щодо проведення контролюючим органом камеральної перевірки, а тому підстави для проведення документальної позапланової перевірки підприємства у відповідача відсутні.

Таким чином, на думку позивача дії службових осіб контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юніал Про» з питань законності і декларування від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис гривень та і визначеного у додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 є протиправними, оскільки проведенні в порушення норм діючого ПК України.

18.05.2020р. директор ТОВ «Юніал Про» отримав Акт №415/15-32-04-02/43272653 згідно з висновками якого, проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Юніал Про» () встановлено порушенні податкового законодавства.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення №, № від 09.06.2020 р.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки №415/15-32-04-02/43272653 від 18.05.2020 р. , вважає їх передчасними, а податкові повідомлення рішення видані за наслідками проведеної перевірки протиправними та такими , що належать до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав викладених у відзиві.

(б) Позиція Відповідача

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що в ході проведення перевірки оригінали (засвідчені копії) первинних документів, які є підставою для нарахування від`ємного значення з ПДВ, яке у подальшому було заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок підприємства по декларації з ПДВ за лютий 2020 р. посадовими/уповноваженими особами ТОВ «Юніал Про».

Позивач листом №119/04 від 13.04.2020 р. повідомив про втрату первинних документів за період з 28.11.2019 р. по 13.04.2020 р. та надав копію довідки №36/2Єо-6115 Портофранківського відділення поліції Приморського відділу в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

05.05.2020 р. позивачу вручено лист від 04.05.2020 р. №8386/10/15-32-04-02-10 «Щодо проведення перевірки», та зазначено, що позивачу необхідно гадати акт про результати комісії щодо встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі.

Позивач не надав акт про результати роботи комісії щодо встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі.

Представник відповідача зазначив, що з урахуванням норм діючого законодавства відсутні підстави для надання 90-денного терміну для відновлення документів.

Таким чином, на підставі зазначеного було складено акти від 04.05.2020 р. №222/15-32-04-02 від 05.05.2020 р. №236/15-32-04-02 від 06.05.2020 р. №239/15-32-04-02 від 07.05.2020 р. №253/15-32-04-02 від 08.05.2020 р., №257/15-32-04-02 «Про ненадання документів щодо законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. на визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 р.».

Враховуючи наведене, під час проведення позапланової документальної перевірки позивача, представниками контролюючого органу неможливо було провести інвентаризацію основних засобів та товарно-матеріальних цінностей в ході перевірки та обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язанні з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках встановлених ПК України.

В межах проведення позапланової виїзної документальної перевірки проведено аналіз поданої звітності ТОВ «Юніал Про» за формою №20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність», яка подана в день початку проведення перевірки.

Аналізом господарської діяльності позивача за лютий 2020 р. згідно з даних декларації з ПДВ за вказаний період було придбано (імпортовано) товарів на загальну суму без ПДВ 164061285 грн., сума ПДВ складає 32812257 грн. Також залишки ТМЦ за січень 2020 р. на загальну суму без ПДВ 9978110 грн., сума ПДВ складає 1995622 грн. Реалізації товарів, згідно з даних інформаційно- аналітичних систем ДПС, у лютому 2020 р. не було.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що залишки придбаних позивачем товарів не використовувались в господарській діяльності, але і не залишилися у підприємства у зв`язку з їх відсутністю (підтверджуючі фінансово-господарські документи не надано, інвентаризацію не проведено).

Таким чином, на думку представника відповідача, відсутність наявних залишків придбаного товару свідчить про їх реалізацію без відображення у регістрах бухгалтерського обліку та у податковій звітності.

Крім того, представник відповідача зазначив, що ГУ ДПС в Одеській області не є адміністратором Реєстру заяв про повернення суми бюджетного податку на додану вартість, формування якого здійснюється автоматично, та у відповідача не має доступу до вищевказаного реєстру.

ІІІ. Процедура та рух справи

18.06.2020 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

13.07.2020 р. ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.07.2020 р.

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Позивач є суб`єктом господарювання, код основного виду діяльності: 46.41 оптова торгівля текстильними товарами.

Позивач листом від 13.04.2020 р. за вих.№119/04 повідомив відповідача, як контролюючий орган у відповідності до п.п.44.5 розд. ІІ ПК України про втрату документів ТОВ «Юніал Про», яка відбулася 10.04.2020 р., що підтверджується листом Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зокрема було втрачено: контракти, договори поставок, ВМД, інвойси, картки складського опису, податкові накладні, прибуткові накладні, банківські виписки та інші документи первинного бухгалтерського та податкового обліку за період з 28.11.2019 р. по теперішній час (т.1 54-55).

Зазначений лист з копією листа Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, відповідач отримав 14.04.2020 р., що підтверджується відповідним штампом (т.1 а.с. 54).

Наказом ГУ ДПС в Одеській області №1456 від 21.04.2020 р. призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юніал Про» з питань законності декларування від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100000,00 грн. та визначеного у додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 тривалістю 5 робочих днів з 04.05.2020 р. (т.1 а.с.56).

Відповідач 04.05.2020 р. направив позивачу лист про проведення перевірки (а.с.59-63)

Відповідач 04.05.2020 р. направив лист позивача про надання оригіналів документів та проведення інвентаризації (а.с.57-58).

Відповідач склав акти від 04.05.2020 р. №222/15-32-04-02 від 05.05.2020 р. №236/15-32-04-02 від 06.05.2020 р. №239/15-32-04-02 від 07.05.2020 р. №253/15-32-04-02 від 08.05.2020 р., №257/15-32-04-02 «Про ненадання документів щодо законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. на визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 р.» (а.с.64-77)

18.05.2020р. відповідач склав акт №415/15-32-04-02/43272653 (т.1 а.с.83-115)про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Юніал Про» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в податку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 р. в якому зафіксовано наступні порушення:

-пп. 14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп. «а» п.185.1, ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.192.1 ст.192, п.198.1 п.198.2 п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України в результаті чого завищено від`ємне значення (р.19 декларації з ПДВ) з ПДВ за лютий 2020 р. у розмірі 36473492 грн., шо відповідно призвело до завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за лютий 2020 р.) у розмірі 32478127 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації з ПДВ) за лютий 2020 р. у сумі 3995363 грн.;

- п.201.1 ст.201 ПК України, п.5, 8, 12, 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом МФУ від 31.12.2015 №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 р. за №137/28267 в частині відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних всього на суму ПДВ у розмірі 34807879 грн., в наслідок чого порушено граничний термін реєстрації податкової накладної на відповідну суму ПДВ за лютий 2020 р.

В акті перевірки відповідач зробив висновки про відсутність у позивача господарської діяльності, наміру одержати економічний ефект по реалізації ТМЦ на адресу нерезидентів або резидентів України, що унеможливлює право підприємства на відшкодування ПДВ по декларації з ПДВ за лютий 2020 року.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення рішення:

-№ від 09.06.2020 р. застосовано до позивача штрафну санкцію по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 3 995 365 грн. (т.1 а.с.34-35);

-№ від 09.06.2020 р., яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 8119532 (т.1 а.с.36-37).

V. Джерела права та висновки суду

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим п.76.3 ст.76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Згідно з п.п. 76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи надані пізніше за днем їх фактичного подання.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з вимогами підпункту 75.1.1. пункту 75.1. ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Якщо розрахунок задекларованої суми бюджетного відшкодування було зроблено і за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціям здійсненими до 1 липня 2015 року, і яке не підтверджено документальними перевірками, або за операціями з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року - у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, контролюючий орган проводить позапланову документальну перевірку у відповідності з пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Якщо за результатами камеральної або позапланової документальної перевірки даних податкової декларації були виявлені порушення податкового законодавства, і контролюючий орган складає акт перевірки та приймає податкове повідомлення-рішення про зменшення або про відмову в бюджетному відшкодуванні.

У разі коли перевіркою не встановлено порушень складається довідка, а заявлена платником ПДВ сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дати, визначеної відповідно до норм пп. «а», «б», «в», «г», «ґ» п. 200.12 ст. 200 ПК України.

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Таким чином, вказана норма права встановлює для відповідача безумовний обов`язок перенести термін проведення перевірки до 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу, оскільки проведення перевірки правомірності формування податкового кредиту та витрат виробництва в будь - якому випадку пов`язане з необхідністю дослідження первинних бухгалтерських документів.

При цьому норми Податкового кодексу України не передбачають іншого засобу фіксації початку перебігу 90-денного строку, ніж повідомлення про втрату, зроблене податковому органу.

Суд зазначає, що позивач листом від 13.04.2020 р. за вих.№119/04 повідомив відповідача, як контролюючий орган у відповідності до п.п.44.5 розд. ІІ ПК України про втрату документів ТОВ «Юніал Про», яка відбулася 10.04.2020 р., що підтверджується листом Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зокрема було втрачено: контракти, договори поставок, ВМД, інвойси, картки складського опису, податкові накладні, прибуткові накладні, банківські виписки та інші документи первинного бухгалтерського та податкового обліку за період з 28.11.2019 р. по теперішній час (т.1 54-55).

Зазначений лист з копією листа Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, відповідач отримав 14.04.2020 р., що підтверджується відповідним штампом (т.1 а.с. 54).

Проте, вказані аргументи відповідач проігнорував, про що свідчать складені акти акти від 04.05.2020 р. №222/15-32-04-02 від 05.05.2020 р. №236/15-32-04-02 від 06.05.2020 р. №239/15-32-04-02 від 07.05.2020 р. №253/15-32-04-02 від 08.05.2020 р., №257/15-32-04-02 «Про ненадання документів щодо законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. на визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 р.».

Отже відповідач не вжив заходів передбачених чинним законодавством та не переніс термін проведення перевірки до дати відновлення та надання документів позивачем, тобто посадові особи відповідача своїми діями перевищили повноваження та продовжили проведення перевірки господарської діяльності позивача, що на думку суду порушує процедуру призначення та проведення документальної перевірки.

Крім того, в акті перевірки відповідач зробив висновки про відсутність у позивача господарської діяльності, наміру одержати економічний ефект по реалізації ТМЦ на адресу нерезидентів або резидентів України, що унеможливлює право підприємства на відшкодування ПДВ по декларації з ПДВ за лютий 2020 року, оскільки залишки придбаних позивачем товарів не використовувались в господарській діяльності, але і не залишились у підприємства у зв`язку з їх відсутністю. Таким чином відсутність наявних залишків придбаного товару свідчить про їх реалізацію без відображення у регістрах бухгалтерського обліку та у податковій звітності.

Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення грошових зобов`язань на суму податкового кредиту є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, її відображеному в укладених платником податку договорах.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З сукупного аналізу вказаним правових норм, суд робить висновок, що для підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства. З урахуванням зазначеного, право платника на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість є також залежним від забезпечення ведення ним належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою.

З метою отримання економічного ефекту позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Лімо Софт», ТОВ «МПО Рітейл», ТОВ «Скай Екс», ТОВ «Тех Фікс».

04.02.2020 р. між ТОВ «ЛІМО СОФТ» (Продавець) та позивачем» (Покупець) було укладено Договір поставки №ЛС-040220,на підставі якого продавцем було передано покупцеві товар (зазначений у видатковий накладних) на загальну суму 65 535 178,29 грн (включаючи ПДВ) та за який останнім було проведено оплату.

07.02.2020 р. між ТОВ «МПО РІТЕЙЛ» (Продавець) та позивачем (Покупець) було укладено Договір поставки №7/02, на підставі якого Продавцем було передано покупцеві товар (зазначений у видаткових накладних) на загальну суму 30 413 600,51 грн (включаючи ПДВ) та за який останнім було проведено оплату.

03.02.2020 р. між ТОВ «СКАЙ ЕКС» (Продавець) та позивачем (Покупець) було укладено Договір поставки №ЮН-3/02, на підставі якого продавцем було передано покупцеві товар (зазначений у видаткових накладних) на загальну суму 10 686 852,87 грн (включаючи ПДВ) та за який останнім було проведено оплату.

05.02.2020 р. між ТОВ «ТЕХ ФІКС» (Продавець) та позивачем (Покупець) було укладено Договір поставки №Юн-5/02, на підставі якого продавцем було передано покупцеві товар (зазначений у видаткових накладних) на загальну суму 9 763 349,79 грн (включаючи ПДВ) та за який останнім було проведено оплату.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (утому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником) податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 200.1. Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджетуУкраїни або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Позивач на підтвердження реального здійснення господарських операцій та відповідно правомірності формування податкового кредиту/від`ємного значення з податку на додану вартість по операціях з придбання товару на митній території України за лютий 2020 р. надав суду відновлені документи, а саме: договори поставки із контрагентами, видаткові накладні, платіжні доручення податкові накладні на підставі яких позивач сформував податковий кредит за період, що перевірявся (т. 2 а.с.38-250, т.3 а.с.1-200).

Також згідно з ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПКУ у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Згідно з ст. 198.2. ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення суми податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг і нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому у разі ввезення товарів на митну територію України, відповідно до п. 201.12 ПКУ, документом, що посвідчує право на віднесення бум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Отже, право на податковий кредит при імпорті товарів виникає за наявності митної декларації, оформленої відповідно до законодавства, та сплати податкових зобов`язань з ПДВ за такою митною декларацією. Саме митна декларація підтверджує як суму податку, так і факт її сплати.

На підтвердження здійснення господарських операцій та відповідно правомірності формування податкового кредиту/від`ємного значення з податку на додану вартість по операціях, пов`язаних із ввезенням товару на митну територію України за лютий 2020 року позивач надав до суду відновленні документи, а саме вантажно-митні декларації та платіжні доручення на підставі яких позивач сформував податковий кредит (т.1 а.с. 116-250, т.2 а.с. 1-37).

Проте, оскільки відповідач не переніс термін проведення перевірки для відновлення первинних документів, він не надав належної оцінки після їх відновлення та зробив передчасні висновки, які є необґрунтованими.

Відповідач у акті перевірки у п.3.15 зазначив, що 04.05.2020 р. позивач подав повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані із оподаткуванням або через які провадиться діяльність (формою №20 - ОПП).

Суд зазначає, що перевірка яка проводилась відповідачем , мала своїм предметом питання законності декларування заявленого до відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за лютий 2020 р., а не відповідальність позивача за несвоєчасне подання форми 20-ОПП, а тому висновки відповідача про відсутність у позивача складських приміщень, не впливають на формування податкового кредиту.

Що стосується доводів відповідача щодо неможливості встановлення наявності залишків ТМЦ та їх відповідності даним бухгалтерського обліку у зв`язку із тим, що інвентаризація самостійно та із залученням перевіряючих не проводилась, варто зазначити, що наявність товару на складі підтверджується картками обліку товарів на складі за січень 2020 р. та лютий 2020 р. та зрівняльною відомістю залишків товару на складі.

Отже, оцінюючи дотримання відповідачем загальних критеріїв-принципів правомірності рішення, суд вважає, що відповідач не дотримався принципу прийняття рішення «у спосіб, що передбачений законом». Ігноруючи повідомлення позивача про втрату первинних документів, відповідач не врахував цю важливу обставину, яка мала суттєве значення щодо прийняття спірних рішень, що свідчить про недотримання відповідачем ще одного критерію правомірності прийняття рішень принципу обґрунтованості.

Таким чином, суд робить висновок, що при винесенні рішень, що оскаржуються, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений ст.44 ПК України не переніс термін проведення перевірки, чим позбавив права позивача на відновлення втрачених документів та надання їх для перевірки. Отже податкові повідомлення рішення № , № від 09.06.2020 р. є протиправними та такими, що належать до скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Юніал Про» в розмірі 32 478 127 грн., суд вважає її передчасною, а тому такою, що не належить до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії службових осіб ГУ ДПС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юніал Про».

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 09.06.2020 р.;

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 09.06.2020 р.;

5. У решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніал Про» судовий збір у розмірі 44142 (сорок чотири тисячі сто сорок дві),00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ТОВ «Юніал Про» (); адреса: вул. Композитора Ніщинського, буд. 16, приміщення 1-П.

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (); адреса: вул. Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044.

Повний текст рішення складений 23 липня 2020 року.

Суддя Бойко О.Я.

.