Справа № 120/3494/19-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3494/19-а
Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.
Суддя-доповідач: Франовська К.С.

22 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 , щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01.08.2019 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за не використані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01.08.2019 року з врахуванням вимог Порядку "Виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" № 260 від 07.06.2018 року, як для осіб, які мають вислугу 20 і більше календарних років.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року задоволено клопотання представника позивача, до участі у справі залучено в якості співвідповідача військову частину НОМЕР_1 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.12.2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2019 року; зобов`язано військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2019 року.

Прийняте у справі рішення набрало чинності відповідно до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року з поверненням поданої апеляційної скарги.

24.03.2020 року представником позивача, адвокатом Федчук Т.М. подано заяву про роз`яснення рішення суду від 11.12.2019 року у справі № 120/3494/19-а з тих підстав, що з метою добровільного виконання рішення суду позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 , в якій знаходиться фінансовий підрозділ, щодо нарахування та виплати належних йому коштів. Додатково надано адвокатський запит, яким у відповідачів витребовувалась інформація, стосовно суми грошової компенсації нарахованої позивачеві та згідно якого просив надати повний розрахунок із зазначенням усіх складових, у тому числі, враховуючи вимоги п. 3 розділу ХХХІ "Виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197, стосовно розміру грошової компенсації за всі невикористанні дні відпустки із обчисленням з розрахунку 3,8 календарних дня, як для осіб, які мають вислугу 20 і більше календарних років, однак із наданої довідки-розрахунку №12 від 10.01.2020 року встановлено, що вказаний коефіцієнт відповідачем не було застосовано, у зв`язку з чим позивачу за три роки нараховано 56 днів відпустки та грошову компенсацію у розмірі 26 022,36 грн. без наведення нормативного обгрунтування суми нарахування.

27.03.2020 року представником позивача подано заяву в порядку ст. 383 КАС України згідно якої просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки на виконання рішення суду від 11.12.2019 року у справі № 120/3494/19-а. Оскільки відповідачем при нарахуванні вказаної компенсації не було застосовано коефіцієнт 3,8, який передбачено п. 3 розділу ХХХІ "Виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197.

Обидві заяви призначено до розгляду в одному судовому засіданні на 27.04.2020 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року заяву представника позивача про роз`яснення судового рішення від 11.12.2019 року у адміністративній справі № 120/3494/19-а задоволено.

Роз`яснено, що відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року у справі № 120/3494/19-а військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 зобов`язані нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не використанні календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01.08.2019 року з врахуванням вимог п. 3 розділу ХХХІ "Виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197.

В задоволенні заяви поданої у порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду від 07.04.2020 року, відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалене рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подав, а відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

За висновками Верхового Суду, які зроблені під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у справі № 823/361/18, виходячи із системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його неналежного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення. При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Колегія суддів зазначає, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Із змісту резолютивної частини рішення від 11.12.2019 року вбачається, що суд задовольнив позов ОСОБА_1 в повному обсязі, визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2019 року та зобов`язав військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2019 року.

Між тим, як встановлено із змісту позовної заяви ОСОБА_1 , позивач просив суд зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані додаткові відпустки учасника бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01 серпня 2019 року з врахуванням вимоги п.3 розділу ХХХ1 "Виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року, як для осіб, які мають вислугу 20 і більше календарних років.

Отже, вирішуючи спір у даній справі, суд не ухвалив рішення щодо всіх позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.252 КАС України такий недолік судового рішення може бути усунутий шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення видно, що заявник порушує питання не щодо незрозумілості чи нечіткості рішення суду від 11 грудня 2019 року, а щодо наявності спору щодо механізму його виконання, в частині порядку нарахування компенсації за невикористані відпустки.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що визначений ст.254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, чи не знає способу або порядку його виконання. Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, роз`яснивши постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, вніс зміни у суть рішення та, по суті, вирішив позовні вимоги, які не були розглянуті судом при постановленні рішення, що суперечить положенням ст. 254 КАС України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про роз`яснення судового рішення, допустив невідповідність висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову в задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року в частині роз`снення рішення від 11 грудня 2019 року, - скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Федчук Тетяни Мирославівни про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 120/3494/19-а, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 липня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.