Справа № 487/2600/20
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2600/20
Провадження № 2-а/487/93/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харуца Павла Павловича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2020 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харуца Павла Павловича, третя особа: Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить: визнати протиправними дії поліцейського 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харуца Павла Павловича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за с. 1 ст. 122 КУпАП. Скасувати постанову поліцейського 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харуца Павла Павловича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 травня 2020 року серія ЕАК № 2478266, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення штраф в розмірі 255 грн.

12 травня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху.

18 травня 2020 року на виконання вимог ухвали позивачем подано уточнений позов, відповідно до якого позивач відповідачем зазначає Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харуца Павла Павловича (місцезнаходження: м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, 128), третя особа: Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, 128). Вимоги: Скасувати постанову поліцейського 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харуца Павла Павловича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 травня 2020 року серія ЕАК № 2478266, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення штраф в розмірі 255 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що фактично розгляд справи не відбувся, оскільки поліцейський не встановив особу водія, не роз`яснив йому прав, не роз`яснив яка справа підлягає розгляду, а виніс оскаржувану постанову в порушення вимог КУпАП та на підставі недопустимих доказів. В постанові вказано, що швидкість руху вимірювалась приладом ТС 001005, однак такого приладу у поліцейських позивач не бачив. замість того позивач бачив прилад TruCam LTI 20/20 №ТС001005. Позивачем встановлено, що у Реєстрі затверджуваних типів ЗВТ внесений інший тип вимірювальної техніки вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM II. Тобто є розбіжності у назвах лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів, який має відповідне свідоцтво, який міститься у Реєстрі та який зазначено у постанові про притягнення позивача до відповідальності. Отже оцінювати покази цього приладу як доказ немає підстав. Крім того, у оскаржувані постанові відсутній п. 8 наведений у додатку 5 до Інструкції, а саме «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено», що свідчить про невідповідність оскаржуваної Постанови вимогам закону. З викладених підстав, позивач змушений звернутися до суду.

25 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22 червня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується фото-, відео- матеріалами відзнятими лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001005. Зазначений пристрій відповідає всім вимогами законодавства, пройшов відповідну повірку та його покази являються належними, допустимими, достовірними. Щодо законності використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001005 у відзиві зазначено, що він є придатним до застосування. Єдиною вимогою є необхідність здійснення повірки, що було здійснено і підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17954, чинного до 24.12.2020. також на відеофайлах зафіксовано, що відповідач ознайомлює позивача з його правами, проте позивач не слухає, перебиває, повідомляє, що це йому не цікаво. Постанова винесена відповідачем на підставі документів, пред`явлених позивачем, а саме водійського посвідчення НІА132608 виданого ОСОБА_2 . Вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

24 червня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що представник відповідача визнає факт використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 про що зазначено позивачем у позовній заяві. Тобто не використовувався ТС001005, як зазначено в оскаржуваній постанові. Окрім цього, інформація щодо розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки перед населеним пунктом була відсутня. також патрульний автомобіль був прихований у кущах без увімкнених проблискових маяків. Щодо встановлення особи водія, то посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. більш того відповідач повинен був перевірити посвідчення водія на предмет підробки, чого зроблено не було. Постанова у справі про адміністративне правопорушення не є доказом в силу ст. 251 КУпАП, а фото і відеофайли, на які посилається відповідач, зроблені на інший прилад, ніж зазначено у постанові. Просив задовольнити позов.

Дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 03 травня 2020 року поліцейським Управління патрульної поліції в Херсонській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 2478266, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що03.05.2020 09:10 п. Інженерне шосе Бериславське водій керуючи тз рухався зі швидкістю 100 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населених пунктах на 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом ТС001005, Камера ДМ5081, чим порушив п. 12.4 ПДР Порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол. швидк. не більше 50 км/год), скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КАС України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Натомість, оскаржувана постанова не відповідає зазначеним вимогам, а саме у ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Зазначений у постанові прилад ТС001005 не технічним засобом, а є серійним номером технічного засобу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис не може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Також, встановлено, що постанова складена на ОСОБА_2 , особу якого встановили за посвідченням водія, в той як 04 лютого 2005 року ОСОБА_2 змінив прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища НОМЕР_1 .

Відтак, встановлено, що особу водія встановлено неналежним чином.

Одночасно, збіг імені, по батькові, дати народження позивача у постанові та паспорті не викликає сумнівів, що мова йде про одну й ту саму особу. Крім того, сам позивач не заперечує, що був учасником подій, викладених в постанові. Заперечення позивача по суті стосуються лише наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, описка допущена при написанні прізвища позивача в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має формальний характер і не може бути самостійною підставою для скасування постанови.

Далі, відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону № 580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Однак, відповідачем не надано доказів розміщення такої інформації на місці вчинення правопорушення.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, суд не приймає доводи відповідача щодо перевищення швидкості у межах дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», оскільки не надано належних доказів.

Так, з відеозапису вбачається, що швидкість автомобіля позивача 100 км/год зафіксовано раніше дорожнього знаку 5.46 «Кінець населеного пункту», встановленого на узбіччі в протилежному напрямку руху позивача. А дорожнього знаку 5.45 взагалі не зафіксовано.

У зв`язку з цим, відповідачем не доведено, що вимірювання швидкості руху відбулось у межах населеного пункту.

Суд звертає увагу, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього, суд приходить до переконання, що при розгляді справи не в повній мірі дотримано вимоги статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Натомість, позивач посилається на не роз`яснення йому прав і такі твердження підтверджені наданим відповідачем відеозаписом, відповідно до якого поліцейський почав роз`яснювати права, а після відмови позивача його слухати припинив роз`яснювати права і склав постанову.

Такими діями порушено права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд вважає, що матеріали вказаної адміністративної справи не містять достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тому постанову серії ЕАК № 2478266, винесену 03 травня 2020 року, слід скасувати.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харуца Павла Павловича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАК № 2478266 від 03 травня 2020 року, складену відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУПАП скасувати.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Хнрсонській області Департаменту патрульної поліції України, місцезнаходження: 73034, м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, 128.

Поліцейський 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Харуца Павло Павлович, місцезнаходження: 73034, м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, 128.

Повне рішення суду складено 24.06.2020.

Суддя: З.М. Сухаревич