Справа № 552/1529/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 р. Справа № 552/1529/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Білюги Валерія Володимировича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2020, суддя Васильєва Л.М., по справі № 552/1529/20

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Білюги Валерія Володимировича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Білюги В.В. постанову серії ЕАК № 2294157 від 25.03.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2019 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову серії ЕАК № 2294157 від 25.03.2020, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог відповідач посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судовим розглядом, 25.03.2020 інспектором БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Білюгою В.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2294157, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

За даними оскаржуваної постанови, позивач 25.03.2020, керуючи автомобілем BMW Х5 реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Підгорівка на 72 км. дороги М 22 Полтава-Олександрія рухався зі швидкістю 108 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 68 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TRUCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000344.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, з того, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова була винесена до початку розгляду справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TRUCAM LTI 20/20 серійний номер НОМЕР_2 .

На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відеозапис, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 108 км/год на а/д М22,72 КМ.

Крім того, вказана обставина підтверджується фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TRUCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000344, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 108 км/год при максимально дозволеній швидкості 50 км/год. Вимірювання здійснено з відстані 152 м.

Отже, керування позивачем 25.03.2020 транспортним засобом зі швидкістю 108 км/год. та, як наслідок, порушення ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

У той же час, судом першої інстанції в основу рішення щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 покладені висновки стосовно порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме невідповідність часу початку розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення органами Національної поліції здійснюється в порядку, визначеному розд. IV КУпАП.

Так, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачений гл. 22 КУпАП.

Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Із дослідженої позовної заяви встановлено, що протиправність оскаржуваної постанови, на думку позивача, обумовлена тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведений відповідачем після винесення постанови, що призвело до порушеними його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані ст. 268 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи таку позицію позивач вказав, що до початку розгляду справи у відповідача вже була наявна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

Втім, зазначені доводи спростовуються наданим відеозаписом, який містить зафіксовану процедуру розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , у тому числі роз`яснення прав особи, ознайомлення позивача на його вимогу із матеріалами справи, а саме записом правопорушення, здійсненим сертифікованим приладом TRUCAM.

Відповідно до відеозапису розгляд справи про адміністративне правопорушення закінчено підписанням та оголошенням інспектором БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Білюги В.В. оскаржуваної постанови, що у розумінні ст. 283, 285 КУпАП України і є закінченням розгляду справи.

При цьому, наявність у відповідача роздрукованого, однак не підписаного проекту постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не призводить до порушення прав позивача за умови встановленого судовим розглядом належним чином проведеного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи апелянта про порушення відповідачем вимог ст. ст. 268, 279, 283 КУпАП, які ґрунтуються виключно на твердженні, що до початку розгляду справи у відповідача вже була наявна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Заперечень щодо суті зафіксованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивачем ні при розгляді справи інспектором БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Білюгою В.В., ні у позовній заяві не надано.

Беручи до уваги викладені вище обставини та враховуючи доведеність у ході судового розгляду справи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення особи до відповідності.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо обґрунтованості позовних вимог, внаслідок чого оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Білюги Валерія Володимировича - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2020 по справі № 552/1529/20 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов