Справа № 316/2388/19
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2388/19
Провадження № 2-а/316/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Куценко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя УПП в Запорізькій області сержанта поліції Арзумян Артура Норіковіча, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 12.11.2019 року о 13-17 годині був зупинений відповідачем у Вільнянському районі Запорізької області на трасі М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта. Не пояснюючи причин зупинки, відповідач зажадав надати реєстраційні документи та водійське посвідчення. На заперечення позивача стосовно того, що він не вчиняв дій, які б порушували ПДР України, а знаходився в іншому місці, відповідач не зприйняв до уваги та у службовому автомобілі склав постанову за серії ЕАК № 1737755 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом по трасі М-18 в с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області, перевищив максимально дозволену швидкість руху у населеному пункті. Швидкість руху вимірювалась приладом «TruCAM LTI 20/20».

З даною постановою та накладенням штрафу ОСОБА_1 не погоджується, оскільки по трасі М-18 в с. Михайлівка він не рухався, постанова винесеня з порушенням ст. 276 КУпАП, а швидкість руху вимірювалася неналежним технічним приладом.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 25.11.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач- інспектором Арзуманян А.Н. надіслав до суду відзив на позовов, у якому просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що під час несення служби на автодорозі М-18, с. Михайлівка, 275 км а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 12.11.2019 року за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС № 001050 було виявлено порушення ПДР України, а саме- водій транспортного засобу «ВМW 740і» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 108 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 58 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірюваласяза допомогою вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ТrиСam LTI 20/20 ТС № 001050, який включений до переліку засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 Відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019р. При цьому, прилад ТruСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13727, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 21.12.2018 р. та чинного до 21.12.2019 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС001050 є придатним до застосування. Діючим ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Можливість використання виробу ТruСАМ також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018р. № 04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Враховуючи вищевикладене, та з огляду на приписи чинного законодавства України, лазерні вимірювачі швидкості ТruСАМ, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22- 01/13727 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості ТruСАМ до застосування. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

В судове засідання сторони не з`явилися.

У зв`язку зв`язку з неявкою сторін, фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, відповідно до ст. 90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою інспектора поліції Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області Дорошенка І.В.про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1737755 від 12.11.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.4 ПДР України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00грн. (а.с. 4).

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 перевищив швидкість у населеному пункті- с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області на 275км. траси М-18 (а.с. 4),

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км./год.

Поряд із чим, відповідно до пп. б, г п. 12.6 ПДР України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, зі швидкістю не більше 70 км/год. іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1- не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою- не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах- не більше 90 км/год.

Траса «М-18» (Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта) є у розумінні Розділу 33 ПДР України трасою міжнародного значення. За своїм місцем розташування траса проходить через с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області.

Враховуючи викладене, найнижча допустима швидкість руху транспортного засобу повинна становити не більше 70 км/год., що також і співпадає з даними скрін-фото з лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС № 001050, де зазначено, що швидкісний ліміт не повинен перевищувати 73км/год. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. У сукупності наведене вказує на те, що у разі фактичного руху позивача ОСОБА_1 на зазначеній ділянці автошляху зі швидкістю 108 км./год, його дії не містять складу адміністративного правопорушення, передбчаеного ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Слід звернути увагу, що з наданого відповідачем скрін-фото з лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС № 001050 (а.с. 24) та відеозапису (а.с. 33)- місце скоєння правопорушення зазначено: «Михаїлівка 275км. траси М-18».

Таким чином, матеріалами справи не доведено того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що факт порушення позивачем ПДР України не підтверджено відповідачем належними і допустимими доказами, суд вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат інших осіб, пов`язаних розглядом справи, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 122, 139, 286, 293, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя УПП в Запорізькій області сержанта поліції Арзумян Артура Норіковіча, про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1737755 від 12.11.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М. О. Куценко