Справа № 810/3386/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3386/18 Суддя першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на проголошене о 16 годині 24 хвилині рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року, дата складання повного тексту якого не зазначена, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САТ Україна» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САТ Україна» (далі - Позивач, ТОВ «САТ Україна») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - ГУ ДФС у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.06.2018 року №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що надані Позивачем первинні документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій, доказів їх невідповідності вимогам чинного законодавства ГУ ДФС у Київській області не надано, а твердження контролюючого органу щодо не підтвердження придбання контрагентами матеріалів для виконання договірних зобов`язань є припущеннями.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом залишено поза увагою, що за даними АІС «Податковий блок» ТОВ «САТ Україна» не придбавало ЩПС С-4 та щебінь фракції 20-40 мм, укріплений піскоцементною сумішшю, а відтак роботи виконані з відсутнього матеріалу в сумі 446 980,95 грн. Крім того, звертає увагу, що акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в засвідчені підписом головного інженера Служби автомобільних доріг Закарпатської області .

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 року було поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення, замінено відповідача - ГУ ДФС у Київській області правонаступником - Головним управлінням ДПС у Київській області (далі - Відповідач, ГУ ДПС у Київській області), відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.04.2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «САТ Україна» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Апелянтом не наведено, які норми матеріального та процесуального права порушено судом першої інстанції. Зазначає, що матеріалами справи підтверджується виконання ТОВ «Коватехбуд» робіт з використанням власних будівельних матеріалів, а відтак твердження контролюючого органу про відсутність доказів придбання таких матеріалів ТОВ «САТ Україна» та, як наслідок, завищення собівартості виконаних робіт, є безпідставним.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 року задоволено клопотання учасників справи про відкладення розгляду справи у зв`язку з оголошенням карантину на продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін.

У подальшому розгляд справи призначено на 22.07.2020 року.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Крім того, представником ГУ ДПС у Київській області 22.07.2020 року подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що у період з 23.02.2018 року по 06.04.2018 року ГУ ДФС у Київській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «САТ Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року. Результати перевірки зафіксовані в акті від 16.04.2018 року №292/10-36-14-01/35612320, в якому, зокрема, вказано на порушення ТОВ «САТ Україна» п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, пп. 138.3.1 п 138.3 ст. 138 ПК України, в результаті чого відбулося завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства на загальну суму 341 049,00 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що у травні 2018 року працівниками ГУ ДФС у Київській області на підставі пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України, наказу від 04.05.2018 року №969 та направлень від 07.05.2018 року №№ 1395, 1396, 1397 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «САТ Україна» з питань, що стали предметом оскарження на акт документальної перевірки від 16.04.2018 року №292/10-36-14-01/35612320.

У ході перевірки встановлено порушення ТОВ «САТ Україна» п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 80 457,00 грн. за 2016 рік.

Результати перевірки зафіксовані в акті від 29.05.2018 року №433/10-36-14-01/35612320 (а.с. 10-57), висновки якого, за наслідками розгляду заперечень від 12.06.2018 року на акт перевірки (а.с. 71) були залишені без змін, про що ТОВ «САТ Україна» було повідомлено листом ГУ ДФС у Київській області від 15.06.2018 року №11031/10/10-36-14-01 (а.с. 72-89).

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 18.06.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №2, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 100 571,00 грн., у тому числі за основним зобов`язанням - 80 457,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 20 114,00 грн. (а.с. 160).

Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваного індивідуального акту, суд першої інстанції встановив таке.

22.06.2016 року між ТОВ «САТ Україна» (Підрядник) та Службою автомобільних доріг у Закарпатській області (Замовник) був укладений договір № 22 про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення М-06 Київ-Чоп на ділянці км 702+424 - км 707+424, за умовами якого, Замовник доручає Підряднику і зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги з «код ГБН Г.1-218-182:2011 (45233142-6) поточний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення М-06 Київ-Чоп на ділянці км 702+424-км 707+424» в межах виділених фінансових ресурсів згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, а Підрядник зобов`язується на свій власний ризик надати послуги, доручені йому Замовником та здати їх Замовнику у передбаченому договором порядку (а.с. 113-121).

Пунктом 13.1 вказаного договору передбачено, що Підрядник залучає до надання послуг субпідрядників за погодженням із Замовником у порядку, встановленому чинним законодавством та цим договором.

Судом першої інстанції також встановлено, що ТОВ «САТ Україна» у межах умов договору із Службою автомобільних доріг України залучив до його виконання субпідрядника - ТОВ «Коватехбуд» (Виконавець) та 04.08.2016 року уклав з ним договір підряду №16-08/3, відповідно до умов якого Замовник доручає і зобов`язується прийняти, оплатити послуги, а Виконавець на свій власний ризик приймає на себе зобов`язання виконати роботи з поточного середнього ремонту міжнародної автомобільної дороги державного значення М-06 Київ-Чоп на ділянці км 702+424 км 707+424 Закарпатської області (а.с. 104-111).

Відповідно до розділу 2 зазначеного договору Виконавець повинен надати передбачені цим договором послуги та передати їх Замовнику, якість яких відповідає умовам державних будівельних норм, роботи виконуються з матеріалів замовника, замовник забезпечує відповідність якості будівельних матеріалів державним стандартам, технічним умовам, а також наявність сертифікатів, технічних паспортів, інших документів, що засвідчуєть їх характеристики і якість.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт готує Виконавець і разом з представником Замовника. Замовник протягом 3 днів перевіряє акти з фактично виконаними роботами. Підписані акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати Замовник зобов`язаний повернути Виконавцеві протягом п`яти днів з моменту отримання. В разі безпідставної відмови від підписання та направлення виконавцю актів приймання Виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт роботи вважаються прийнятими.

Оплата послуг, наданих з недоробками і дефектами, проводиться після усунення останніх.

Згідно додаткової угоди від 09.08.2016 року №1 до договору №16-08/3 роботи можуть виконуватися з використанням матеріалів Замовника або з використанням матеріалів Виконавця (а.с. 112).

Факт виконання договірних зобов`язань, як встановлено судом першої інстанції, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 07.12.2016 року за грудень 2016 року, підписаного ТОВ «САТ Україна» та ТОВ «Коватехбуд»; розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 4-1-1 на поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення; підсумкової відомості ресурсів (а.с. 98-103). При цьому, зі змісту акту форми КБ-2в судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Коватехбуд» з власних будівельних матеріалів надав послуги ТОВ «САТ Україна» з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення М-06 Київ-Чоп на ділянці км 702+424 км 707+424, на загальну суму - 920 169,14 грн.

У подальшому, між ТОВ «САТ Україна» та Службою автомобільних доріг у Закарпатській області були підписано акту приймання виконаних будівельних робіт від 07.12.2016 року за грудень 2016 року, зі змісту якого вбачається, що ТОВ «САТ Україна» виконало послуги з поточного ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення М-06 Київ-Чоп на ділянці км 702+424-км 707+424» на загальну суму 920 169,14 грн. (а.с. 90-95).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що немає підстав стверджувати, що роботи виконані без закупівлі ТОВ «Коватехбуд» ЩПС С-4 та щебеню фракції 20-40 мм, укріпленого піскоцементною сумішшю, оскільки відповідні доводи контролюючого органу належними і допустимими доказами не підтверджені, а перевірка контрагента на предмет дотримання ним вимог законодавства не охоплюється компетенцією ТОВ «САТ Україна».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон про бухгалтерський облік) документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Приписи ст. 9 вказаного закону визначають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, згідно п. 2.4 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши наявні матеріалах справи документи, судова колегія вважає, що останні містять всі обов`язкові для первинних документів реквізити та відповідають законодавчо визначеним вимогам. Поряд з цим, Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не було доведено юридичної дефектності чи невідповідності первинних документів вимогам чинного законодавства.

При цьому, аналіз наявних у матеріалах справи копій первинних документів, зокрема, акту форми №КБ-2в, свідчить про відповідність його вимогам ДНБ Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Разом з тим, надаючи оцінку посиланню контролюючого органу на те, що наданими до перевірки первинними документами не підтверджується факт придбання ТОВ «САТ Україна» чи ТОВ «Коватехбуд» ЩПС С-4 та щебеню фракції 20-40 мм, укріпленого піскоцементною сумішшю, на загальну суму 446 980,95 грн. без ПДВ, що свідчить про безпідставне включення вартості даних матеріалів до складу витрат підприємства, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Так, зі змісту акту форми КБ-2в від 07.12.2016 року вбачається, що вартість використаних ТОВ «Коватехбуд» матеріалів, виробів та конструкцій складає 647 163,40 грн. (а.с. 98-101). Водночас, судом першої інстанції було залишено поза увагою, що відповідно до підсумкової відомості ресурсів (а.с. 96-97), складеної ТОВ «САТ Україна» на адресу Служби автомобільних доріг у Закарпатській області, щебеню фракції 20-40 мм, укріпленого піскоцементною сумішшю, використано 331,0988 куб м загальною вартістю 179 736,98 грн., а ЩПС С-4 - 403,704 куб м загальною вартістю 267 243,97 грн. При цьому, зі змісту підсумкової відомості ресурсів, складеної ТОВ «Коватехбуд» на адресу ТОВ «САТ Україна», випливає, що власні будівельні матеріали ТОВ «Коватехбуд» не використовувало, у зв`язку з чим судова колегія приходить до висновку, що виконання зобов`язань за договором від 04.08.2016 року №16-08/3 здійснювалося з використанням матеріалів замовника - ТОВ «САТ Україна». Водночас, належних і допустимих доказів придбання таких матеріалів, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як вже було зазначено вище, згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. п. 44.1, 44.2 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

З урахуванням наведеного, оскільки матеріалами справи не підтверджується придбання ТОВ «САТ Україна» матеріалів, включених останнім до складу вартості робіт, виконаних на реалізацію укладеного із Службою автомобільних доріг у Закарпатській області договору від 2.06.2016 року №22, на суму 446 980,95 грн., що, у свою чергу свідчить про їх безпідставне включення до складу собівартості виконаних робіт та, як наслідок, заниження належного до сплати податку на прибуток у розмірі 80 457,00 грн. за 2016 рік.

Згідно п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, накладення на Позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 20 114,00 грн. (25% від 80 457,00 грн.) відповідає вимогам податкового законодавства.

Судовою колегією відхиляються посилання суду першої інстанції на постанову Київського апеляційного суду від 09.11.2018 року у справі №361/3537/18, якою скасовано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2018 року щодо ОСОБА_1 (головний бухгалтер ТОВ «САТ Україна» та закрито провадження щодо неї за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, оскільки дане рішення обґрунтовано тим, що за наслідками перевірки контролюючим органом встановлено заниження податку на прибуток, а не порушено порядок ведення податкового обліку. Натомість, у межах даної справи встановлено, що відсутність документального підтвердження придбання матеріалів зумовило безпідставне заниження належної до сплати суми податку на прибуток підприємств на суму 80 457,00 грн.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для включення до складу витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, витрат на будівельні матеріали на суму 446 980,95 грн., придбання Позивачем яких документально не підтверджено, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Київського окружного адміністративного суду про обґрунтованість позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - задовольнити повністю.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено та підписано « 22» липня 2020 року.