Справа № 520/7523/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р. справа № 520/7523/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144,м. Харків,61121) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо не призначення та не виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2020 р. протиправними.

- скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 01.04.2020 року в частині відмови у призначенні виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 .

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2020 р. у розмірі, передбаченому для працездатних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила , що є внутрішньо переміщеною особою, отримувала щомісячну адресну грошову допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка у 2017 році була припинена на підставі пункту 7 Порядку надання адресної допомоги, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, як працездатній особі, яка не працює. З 19.09.2020 року позивач працює у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на посаді старшого викладача іноземних мов. 16.03.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй адресної допомоги на наступний шестимісячний строк. Проте, після працевлаштування та надання довідки з місця роботи відповідачем відмовлено у призначенні позивачу адресної допомоги з посиланням на п.3 Порядку надання адресної допомоги, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. Не погодившись із відмовою у призначенні адресної допомоги як ВПО, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних та зазначив, що дії Управління соціального захисту населення узгоджуються з приписами Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, від 01.10.2014р. №505, оскільки особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту змушена була залишити своє місце проживання у місті Горлівка та перемістилася на підконтрольну уряду України територію.

З 2019 року позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (далі по тексту - Відповідач).

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи № 6343- від 12.09.2019 року.

19.09.2019р. ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. В заяві було зазначено, що вона раніше отримувала щомісячну адресну допомогу за адресою: АДРЕСА_2 . Також позивачем було повідомлено про працевлаштування з 19.09.2019 року у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на посаді старшого викладача іноземних мов.

21.09.2019р. Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради було зроблено запит особової справи отримувача допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради.

02.10.2019р. до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради надійшов супровідний лист від Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, згідно якого ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа, до 04.09.2019р. та була знята з обліку, у зв`язку із зміною фактичного місця перебування.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 13.11.2019 ОСОБА_1 було призначено допомогу переміщеним особам на проживання тільки на її сина ОСОБА_2 (категорія працездатності - дитина до 18 років) з 19.09.2019 по 18.03.2020 в сумі 1000.00 грн., позивач не включена до розрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015.

Наступного разу ОСОБА_1 звернулась до Управління 16.03.2020 р. із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 01.04.2020 ОСОБА_1 було призначено допомогу переміщеним особам на проживання тільки на її сина ОСОБА_2 (категорія працездатності - дитина до 18 років) з 19.03.2020 по18.09.2020 в сумі 1000.00 грн., ОСОБА_1 не включена до розрахунку відповідно до постанови КМУ №212 від 31.03.2015р.18.09.2021 р.

Не погодившись із відмовою у призначенні адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Згідно ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Відповідно до пункту 2 Порядку №505 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до абз. 8, 9, 10 п.3 Порядку №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого органу (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Згідно із п. 7 Порядку №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Пунктом 12 Порядку вказано, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Отже, якщо виплата грошової допомоги була спочатку зменшена вдвічі, а потім припинена з підстав, зокрема непрацевлаштування внутрішньо переміщеної особи протягом чотирьох місяців з дня призначення виплати такої допомоги, то грошова допомога на наступний строк не призначається, тобто не призначається на наступний шестимісячний строк.

З огляду на обставини справи суд вважає, що у разі, коли з моменту припинення виплати особі адресної грошової допомоги (2017 р.) по день нового звернення її до управління із заявою про виплату допомоги (заява від 16.03.20р.), як працевлаштованої особи, минув шестимісячний строк, тобто наступний повний строк в розумінні пункту 3 Порядку № 505, грошова допомога на наступний строк може не призначатись тільки тим особам, які продовжують перебувати в статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, відтак у разі, якщо особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку №505, вона знову набуває право на виплату їй щомісячної адресної допомоги.

Вказаний висновок також наведений в постановах Верховного Суду від 15.04.2019 у справі №227/513/17 та від 15.08.2019 у справі №415/4379/17, від 17 жовтня 2019 року №414/2201/16-а.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що оскільки, позивач з 19.09.2019 р. офіційно працевлаштована, відтак станом на дату звернення до відповідача з відповідною заявою від 16.03.2020 року знову, на загальних підставах, набула прав на отримання від держави щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144,м. Харків,61121) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо не призначення та не виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2020 р.

Скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 01.04.2020 року в частині відмови у призначенні виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2020 р. у розмірі, передбаченому для працездатних осіб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 23 липня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.