Справа № 480/2708/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 р.Справа № 480/2708/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року (суддя Діска А.Б.; м. Суми) по справі № 480/2708/19

за позовом ОСОБА_1

до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, яке в подальшому перейменовано на Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач, Ковпаківський ВДВС), в якому просив суд:

- скасувати постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Толок Наталії Анатолівни від 25.06.2019 № 47980859 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору по виконавчому провадженню в розмірі 155197,13 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2014 в цивільній справі № 592/362 5/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з позивача в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором ML-C00/444/2008 від 06.03.2008 в розмірі 1552098,64 грн. У березні 2019 року борг перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вищевказаним кредитним договором було погашено в повному обсязі в добровільному порядку, що підтверджується довідкою стягувача № 164 від 04.04.2019. Однак, 17.07.2019 позивачем отримано постанову Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови від 25.06.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору по виконавчому провадженню № 47980859 в розмірі 155 197,13 грн.

На думку позивача, сама по собі наявність на виконанні виконавчого документу не є підставою для стягнення виконавчого збору. Позивач вказує, що йому не відомо про будь-які дії, вчинені державним виконавцем спрямовані на погашення боргу. Борг за кредитним договором було погашено позивачем поза межами виконавчого провадження в добровільному порядку внаслідок домовленостей зі стягувачем. А тому, на переконання позивача, постанова про стягнення з нього виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню. Крім того, позивач зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору була винесена вже після закінчення виконавчого провадження про стягнення з позивача основної суми боргу на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а тому не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і є незаконною.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2019, залишеним без зміни постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень, не встановлювались та не надавалась відповідна оцінка таким обставинам, що відповідно до п. 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень (тут і далі, у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону. Відповідно до п. 5.1, 5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження при органах ДВС за відповідною постановою можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів ДВС. Обставини, що ускладнюють виконання рішення: а) наявність майна боржника на території різних адміністративно-територіальних одиниць; б) якщо за різними виконавчими провадженнями, відкритими в одному або кількох органах ДВС, боржник одночасно є стягувачем; в) якщо виконавчі провадження відносно солідарних боржників відкрито в різних органах ДВС; г) у разі виконання зведеного виконавчого провадження; ґ) інші обґрунтовані обставини.

Крім цього, судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи та ухвалення оскаржуваних рішень не досліджувались та не надавалась оцінка дотримання процедури прийняття спірної постанови, а також не встановлено та не досліджено розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню у випадку солідарного стягнення заборгованості, відповідно до виконавчого документа, оскільки це має суттєве значення для вирішення цієї справи. Також зазначено, що судами попередніх інстанцій, у межах розгляду цієї справи, не надано аналізу застосування положень ст. 31 Закону № 606-XIV та ст. 28 Закону № 1404-VIII.

24.02.2020 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду, комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" справа розподілена головуючому судді Дісці А.Б.

Ухвалою від 28.02.2020 справу за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови прийнято до провадження, призначено у справі судове засідання на 10.03.2020, зобов`язано відповідача надати суду письмові пояснення, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.02.2020 щодо процедури прийняття спірної постанови, а також щодо розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню у випадку солідарного стягнення заборгованості, відповідно до виконавчого документа.

У зв`язку з неявкою представника відповідача та ненаданням пояснень на виконання ухвали суду, розгляд справи відкладено на 18.03.2020, повторно зобов`язано відповідача надати письмові пояснення, та його явку визнано обов`язковою.

16.03.2020 представником позивача подано додаткові пояснення, в яких зазначає, що Ковпаківським районним судом м. Суми по справі №592/3625/14-ц було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1552198,64 грн. ОСОБА_2 добровільно повністю погасила заборгованість по виконавчому провадженню №47983405. В подальшому 26.03.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 155198 грн, яку скасовано рішенням суду від 06.06.2019 у справі 480/1295/19. У зв`язку з чим виконавче провадження, що стосується виконання виконавчого листа №592/3625/14-ц щодо боржника ОСОБА_2 було закінчено. Проте, 25.06.2019 державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №47980859 відносно ОСОБА_1 та прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 155209,86 грн. Залишок боргу станом на 25.04.2019 становить 155197,13 грн. Постанова про стягнення виконавчого збору, на думку позивача, є незаконною, оскільки винесена після спливу 3 місяців після закінчення виконавчого провадження та 3 років після відкриття провадження, а також з урахуванням того, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає винесення двох постанов про подвійне стягнення виконавчого збору (а.с.188-190).

17.03.2020 відповідачем подано письмові пояснення, у яких він не погоджується із заявленими позовними вимогами та зазначає, що виконавча дія - стягнення з боржника виконавчого збору розпочалась в момент винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, тому на таку дію виконавця розповсюджують дію положення саме Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ. Крім того, вказує, що відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ передбачено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Станом на 26.03.2019 тобто, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження і після закінчення строку на добровільне виконання, наданого постановою про відкриття виконавчого провадження, рішення суду виконано не було. Також вказує, що згідно вимог Закону №1404-VІІІ у виконавчому провадженні може бути лише один боржник. При цьому, не передбачено, що виконавчий збір може стягуватись в солідарному порядку, для визначення розміру виконавчого збору має значення саме сума стягнення за конкретним виконавчим документом і не має правового значення, чи є цей обов`язок боржника солідарним, чи ні. Крім того, вказує, що питання стягнення виконавчого збору в «солідарному порядку» у позовній заяві позивачем не порушувалось, з цих підстав позов не обґрунтовувався. Також зазначає, що питання надіслання/не надіслання/порушення порядку надіслання документів виконавчого проваджений не є предметом розгляду даної справи.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про скасування постанови - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на відсутність законних підстав для стягнення з нього виконавчого збору, оскільки солідарним боржником за виданим виконавчим листом по справі № 592/3625/14-ц ОСОБА_2 було повністю погашено суму заборгованості по кредитному договору № ML-C00/297/2007 від 10.09.2007 та заборгованість по кредитному договору № ML-C00/444/2008 від 06.03.2008, що стало підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження і стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу. З цих підстав позивач вважає неправомірною постанову про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу, оскільки стягнення 20 % відсотків виконавчого збору з обох солідарних боржників не передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2014 в цивільній справі № 592/362 5/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором ML-C00/444/2008 від 06 березня 2008 року в розмірі 33017,91 дол. США, що еквівалентно 333784, 66 грн. та 1218313, 98 грн. (а.с. 7-9).

02.06.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми видано виконавчий лист по справі № 592/3625/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором C00/444/2008 від 06 березня 2008 року в розмірі 33017,91 дол. США, що еквівалентно 333784, 66 грн. та 1218313, 98 грн.

30.06.2015 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Толок Н.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47980859 з примусового виконання виконавчого листа № 592/3625/14-ц, виданого 29.07.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми. Згідно даної постанови боржником є ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 11)

Як встановлено із довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 04.04.2019 № 164 ОСОБА_2 повністю погасила заборгованість по кредитному договору № ML-C00/297/2007 від 10.09.2007 та заборгованість по кредитному договору № ML-C00/444/2008 від 06.03.2008 (а.с. 10).

25.06.2019 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 47980859 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження у зв`язку із сплатою боржником суми боргу у повному обсязі (а.с. 11).

Також, 25.06.2019 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 47980859, якою з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 155209,86 грн. Залишок боргу станом на 25.04.2019 становить 155197, 13 грн. Постанова надсилалась позивачу (а.с. 12, 38).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність прийняття відповідачем постанови від 25.06.2019 року № 47980859 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в розмірі 155197,13 грн. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VI11 не встановлено можливості стягнення виконавчого збору в солідарному порядку, отже він має стягуватись з кожного боржника за кожним виконавчим документом, який пред`явлений на примусове виконання. Враховуючи, що на даний час відсутні будь-які інші постанови про стягнення з інших осіб такого виконавчого збору, а також відсутні докази його сплати позивачем чи солідарним боржником, то підстав для ствердження про подвійне стягнення виконавчого збору немає.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VІІІ), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На момент винесення оскарженої постанови про стягнення з позивача виконавчого збору від 25.06.2019 № 47980859 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII діяла в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом України від 03.07.2018 N 2475-VIII.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що в разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, ч.3 ст.40 Закону України № 1404-VIII є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а саме той випадок, коли виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець, за відсутності підстав, визначених у ч. ч. 5, 9 ст. 27 цього Закону, виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

Судом першої інстанції було досліджено матеріали справи №480/1295/19 та долучено до справи копію виконавчого листа №592/3625/14-ц від 29.07.2014 (а.с.240), боржником за яким є ОСОБА_2 , а також постанови про відкриття виконавчого провадження №47983405 з примусового виконання виконавчого листа №592/3625/14-ц, виданого 29.07.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми, боржником за яким є ОСОБА_2 (а.с.241).

На підставі вказаних виконавчих листів було відкрито два виконавчих провадження - №47980859 боржником за яким є ОСОБА_1 та №47983405, боржником за яким є ОСОБА_2 .

Вказані виконавчі провадження виконувались окремо і після сплати ОСОБА_2 боргу у повному обсязі були закінчені на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404 у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.34, 215).

Державними виконавцями в різний час було винесено постанови про стягнення виконавчого збору у вказаних виконавчих провадженнях 26.03.2019 у виконавчому провадженні №47983405, якою постановлено стягнути з ОСОБА_2 виконавчий збір у сумі 155209,86 грн (а.с.204), яка у подальшому була скасована в судовому порядку, та 25.06.2019 у виконавчому провадженні №47980859 (а.с.12) про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 155209,86 грн (залишок боргу станом на 25.04.2019 становить 155197,13 грн.).

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що в межах виконавчих проваджень № 47980859, боржником за яким є ОСОБА_1 , та № 47983405, боржником за яким є ОСОБА_2 , відкритих з примусового виконання виконавчого листа № 592/3625/14-ц, виданого 02.06.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» борг в розмірі 1552098,64 грн., державними виконавцями винесено постанови про стягнення з боржників суми виконавчого збору по 155209,86 грн з кожного, тобто по 10 % від загальної суми стягнення.

Слід зазначити, що питання стягнення виконавчого збору із солідарних боржників не врегульовано в законодавчому порядку.

Разом з тим, аналіз ст. 27 Закону № 1404, дає підстави для висновку, що основним критерієм для визначення суми виконавчого збору є сума, що підлягає примусовому стягненню, тобто розмір виконавчого збору не може становити більше 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, у тому числі у випадку солідарного стягнення заборгованості, відповідно до виконавчого документа.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у разі, коли сума боргу підлягає солідарному стягненню то, відповідно і виконавчий збір повинен бути стягнутим з боржників солідарно, оскільки іншого порядку чинним законодавством не передбачено, а стягнення його в такому порядку, як по 10 % з кожного боржника, є порушенням ч. 2 ст. 27 Закону № 1404 та призводить до його надмірного стягнення з огляду на встановлену цим Законом ставку виконавчого збору.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку, що постанова державного виконавця Ковпаківського ВДВС від 25.06.2019 року № 47980859 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в розмірі 155197,13 грн., що становить 10 % від загальної суми боргу, що підлягає стягненню в солідарному порядку, не відповідає встановленим у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, а тому підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року по справі № 480/2708/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Толок Наталії Анатолівни від 25.06.2019 № 47980859 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору по виконавчому провадженню в розмірі 155197,13 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова