Справа № 398/4229/19 (2-а/398/10/20)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2020 року м. Дніпросправа № 398/4229/19 (2-а/398/10/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2020 року у справі №398/4229/19 (2-а/398/10/20) за позовом ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Коробова Юрія Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Коробова Юрія Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови від 14.11.2019 року №675-ДК/0404По/08/01-19 згідно якої, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в сумі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2019 року за ст. 53-1 КУпАП, зокрема, на підставі довідки Новоселівської сільської ради від 22.10.2019 року №377 з огляду на те, що чоловіку позивача ОСОБА_2 надана в постійне користування земельна ділянка площею 49,54 га, що розташована на території Комінтернівської (зараз Новоселівської) сільської ради, про що свідчить Державний акт на право постійного користування землею серія КР № 00290 від 20.12.2001 року. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з цим, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, тому позивач вважає, що до нього в порядку спадкування перейшли майнові права на дану земельну ділянку, яка правомірно використовувалась. Крім того, позивачем зазначено про порушення Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.01.2017 № 6, а саме не отримано протокол від 05.11.2019 року, у зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості зазначити в ньому пояснення та зауваження щодо змісту, також не роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП. Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення складено на чотирнадцяту добу після виявлення правопорушення, тоді як ст.254 КУпАП передбачено його складання не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість висновку в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, що на момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у позивача були відсутні правовстановлюючі документи або рішення суду, які б підтверджували його право на використання земельної ділянки площею 49,54 га, що розташована на території Комінтернівської (Новоселівської) сільської ради. Позивач зазначає, що відсутність у нього свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, яка належала померлому чоловіку позивача згідно Державного акту на право постійного користування землею серії КР №00290 від 20.12.2001 року, не позбавляє спадкоємця (позивача) права на спадщину. Разом з цим, позивач зазначив, що відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони повідомлені про день розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції була витребувана інформація у Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, на яку посилався у акті перевірки відповідач щодо користування земельною ділянкою позивачем, проте така не надана суду апеляційної інстанції.

Позивачем на пропозицію суду апеляційної інстанції подано копія Державного акту на право постійного користування землею серії КР №00290 від 20.12.2001р.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21.10.2019 року №675-ДК старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_3 , державним інспектором ОСОБА_4 , старшим державним інспектором - начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Світловодському, Онуфнріївському, Олександрійському районах Табунщик О. здійснено державний нагляд (контроль) за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки стосвно земельних ділянок площею 49,54 га, площею 50 га (кадастрові номера :02:000:9025, :02:000:9026), та площею 50 га (кадастровий номер :02:000:9027), розташованих на території Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (а.с. 52-53).

За результатами проведення обстеження складено акт обстеження земельної ділянки від 22.10.2019 року №675-ДК/986/АО/10/01/-19 (54-56).

Актом обстеження встановлено, що земельна ділянка загальною площею 49,54 га, яка розташована за межами населеного пункту селища Новоселівка на території Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області оброблена та засіяна сільськогосподарською культурою - кукурудзою. Під час обстеження зазначеної земельної ділянки проводився збір урожаю комбайном CLAAS LEXION 570 з номерним знаком НОМЕР_1 . Також на зазначеній земельній ділянці знаходились вантажні автомобілі з номерними знаками НОМЕР_7 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , у які завантажували сільськогосподарську культуру - кукурудзу зібрану із зазначеного поля.

Перевіркою встановлено, що вищезазначена земельна ділянка державної форми власності, сільськогосподарського призначення, для ведення селянського (фермерського господарства), яка розташована за межами населеного пункту селища Новоселівка на території Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 49,54 га, знаходиться у користуванні відповідно до державного акта на право постійного користування землею виданого громадянину України ОСОБА_2 20.12.2001 року КР № 00290, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 305. Також встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Новоселівської сільської ради від 22.10.2019 року № 377 вищезазначена земельна ділянка площею 49,5400 га використовується ФГ «Оазіс» у особі директора ОСОБА_1. Правовстановлюючі документи, які зареєстровано у встановленому законом порядку відсутні.

Також складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 22.10.2019 року № №675-ДК/1081/АП/09/01/-19 (а.с. 57-58).

Позивачу 31.10.2019 року вручено повідомлення про виклик до управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на 11:00 год. 01.11.2019 року для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства (а.с. 60-61). Отримав дане повідомлення позивач 31.10.2019 року.

05.11.2019 року відповідачем стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №675-ДК/0395П/07/01/-19 за порушення статтею 116, 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (а.с. 67-70). Під час складання протоколу позивач був присутній, йому роз`яснено права і обов`язки, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Від підпису у протоколі та надання пояснень позивач відмовився.

Одночасно з протоколом, відповідачем видано припис від 05.11.2019 року реєстраційний номер № 675-ДК/0505Пр/03/01-19 згідно якого, запропоновано позивачу в зо-денний термін усунути порушення земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Зазначено, що у разі невиконання припису настає відповідальність передбачена ст.188-5 КУпАП. Припис порушнику надіслано поштою 08.11.2019 року квитанція № 8775 (а.с.71-72).

Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що відбудеться об 11:00 год. 14.11.2019 року позивачу направлено та отримано останнім 09.11.2019 року (а.с. 62-64).

Листом від 05.11.2019 року ОСОБА_1 повідомила Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права. Позивач, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. В шестимісячний строк після смерті чоловіка остання звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_1 в своєму листі також повідомляла Управління про те, що її покійний чоловік за життя був керівником та засновником фермерського господарства «Оазис», якому для ведення селянського (фермерського) господарства надана в постійне користування земельна ділянка площею 49,54 га, що розташована на території Комінтернівської (зараз Новоселівської) сільської ради, про що свідчить Державний акт на право постійного користування землею серія КР № 00290 від 20.12.2001 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що бажає продовжувати діяльність господарства та в зв`язку з цим, звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з позовом щодо переходу до неї майна та майнових прав, які за життя належали її померлому чоловікові.

13.11.2019 року позивачем на адресу Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надіслано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 9) та заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення (а.с. 7), які, як свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, вручені адресату вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення, який призначено на 15.11.2019 року, а саме 18.11.2019 року та 15.11.2019 року (а.с. 10). Крім того, клопотання про відкладення розгляду справи 13.11.2019 року також надіслано представником позивача на електрону адресу Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

14 листопада 2019 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступника начальника управління - начальника відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Коробовим Юрієм Сергійовичем винесено постанову №675-ДК/0404По/08/01-19, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.(а.с. 73-74).

Постанова про накладення адміністративного стягнення отримана позивачем 21.11.2019 року (а.с. 75).

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість рішення відповідача.

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Пунктом "б" частини 1 ст. 211 Земельного кодексу України встановлено, що за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

В свою чергу статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Враховуючи зазначене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення самовільного зайняття земельної ділянки.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_2 (чоловік позивача) отримав 20.12.2001р. державний акт на право постійного користування для ведення селянського (фермерського) господарства. Копію такого надано позивачем суду апеляційної інстанції.

На час отримання ОСОБА_2 земельної ділянки на право постійного користування для ведення селянського (фермерського) господарства був чинним Закон України "Про селянське (фермерське) господарство".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" в редакції, чинній на час надання земельної ділянки і на час створення селянського фермерського господарства "Нектар", селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. На ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України.

Згідно із п. 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI) земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з п. 10 ст. 28-1 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3613-VI документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Статтею 9 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" визначено, що після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Крім того, відповідно до вказаної норми, лише після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набувало статусу юридичної особи, одержувало печатку із своїм найменуванням і адресою, відкривало розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступало у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнавалось державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону. Сільська, селищна, міська Рада народних депутатів заносила до спеціальної погосподарської книги дані про склад господарства, передану у власність та надану у користування господарству земельну ділянку.

Таким чином, 20.12.2001р. ОСОБА_2 видано Державний акт на право постійного користування землею серія КР №00290.

Згідно Єдиного реєстру юридичних осіб, ФГ «Оазис» засновано 04.01.2002р.

Як зазначав позивач, а також встановлено відповідачем, що земельна ділянка, щодо використання якої визначено адміністративне правопорушення, використовується ФГ «Оазис».

Враховуючи вказані норми законодавства, суд доходить висновку, що хоча Державний акт на право постійного користування землею серія КР №00290 ОСОБА_2 , проте, фактично передбачалось, що вказаною землею буде користуватись створене ним фермерське господарство як юридична особа, з огляду на те, що в самому акті передбачено, що землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про фермерське господарство" до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) зокрема входить також право користування землею.

При цьому, зі смертю ОСОБА_2 , (25.12.2015р.), фермерське господарство "Оазис" не перестало існувати, та відсутні докази, що перестали існувати правовідносини щодо підстав використання останнім земельної ділянки, наданої для його організації та діяльності.

Крім того, вищевказаний Державний акт, є діючим, оскільки не надано доказів прийняття будь-яких рішень органів влади і місцевого самоврядування про припинення права користування такою земельною ділянкою.

Вищезазначене не враховано судом першої інстанції та не надано належної оцінки доказам та доводам позивача та відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідачем не доведено того факту, що позивач самовільно зайняла земельну ділянку, як наслідок оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи не повно та не всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, не дав їм правильну юридичну оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2020 року у справі №398/4229/19 (2-а/398/10/20) - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову, винесену старшим державним інспектором у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Коробовим Юрієм Сергійовичем від 14.11.2019 року №675-ДК/0404По/08/01-19, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ст. 53-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 -закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак