Справа № 149/1342/20
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1342/20
Провадження №2-а/149/32/20
Номер рядка звіту 139
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії ДП 18 № 237615 від 24.06.2020 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, зокрема за те, що 24.06.2020 о 11:20 год на а/д М-07, 488 км ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "MAN TGX 18.440", д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом "Wielton NS34P", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу, а саме техніку, при цьому вантаж виступав за габарити транспортного засобу по заду більше як на один метр, а саме 1 м. 43 см, та не був позначений сигнальним щитком негабаритний вантаж який встановлюється позаду вантажу, чим порушив п. 21 Постанови КМУ № 30 від 18.01.2001 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Позивач зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 258, 276 КУпАП оскаржувана постанова винесена поліцейським на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався, не були вирішені клопотання, не було оголошено особу, яка розглядає справи, не вирішено інші питання. Також оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, а також не зазначено, якими вимірювальними приладами користувався поліцейський, не вказано чи пройшов даний вимірювальний прилад сертифікацію. За таких обставин позивач просить скасувати оскаржувану постанову, вирішити питання про повернення судового збору, а також розглянути справу за його відсутності.

Ухвалою суду від 13.07.2020 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, відповідно до наявного в позовній заяві клопотання просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позовну заяву, а також диск із відеозаписами проведення обмірів авомобіля, яким керував позивач, а також розгляду справи. У відзиві зазначено, що дії та рішення відповідача правомірні, а тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

З оскаржуваної постанови встановлено, що 24.06.2020 об 11:20 год на а/д М-07, 488 км ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "MAN TGX 18.440", д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом "Wielton NS34P", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу, а саме техніку, при цьому вантаж виступавав за габарити транспортного засобу по заду більше як на оди метр, а саме 1 м. 43 см, та не був позначений сигнальним щитком негабаритний вантаж який встановлюється позаду вантажу, чим порушив п. 21 Постанови КМУ № 30 від 18.01.2001, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 1 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 (надалі - Правил), вони встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до п. 21 Правил вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу попереду чи позаду більш як на 1 метр або з боків більш як на 0,4 метра від його переднього чи заднього габаритного ліхтаря, позначається сигнальними щитками "Негабаритний вантаж" розміром 400 х 400 міліметрів з нанесеними на них по діагоналі почергово світловідбивними смугами завширшки 50 міліметрів білого і червоного кольору, які встановлюються попереду та позаду вантажу, а також ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по чотири з кожного боку), які розміщуються на крайніх зовнішніх частинах негабаритного вантажу.

Згідно ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 40ЗУ «Про Національну поліцію» на місці зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, проведення обмірів гарабирів, розгляду справи було застосовано відеореєстратор, яким в тому числі і зафіксовано порушення, про що повідомлявся позивач. З наданого представником відповідача відеозапису встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу поліцейським було проведено відповідні заміри та зафіксовано факт порушення позивачем п. 21 Правил. В подальшому в присутності позивача, якому було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України було розглянуто справу. При цьому позивач не заявляв будь-яких клопотань, не висловлював зауважень та погодився з виявленим порушенням. Поліцейський повідомив позивача про винесене рішення. Відповідно до копії постанови (а.с. 6) вона була отримана позивачем.

Суд приймає до уваги вказаний відеозапис як доказ, при цьому представником відповідача зазначено, що цей запис здійснено на нагрудний відеореєстратор, який було видано поліцейському Сільчуку Р.М. , що виніс оскаржувану постанову.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

За таких обставин, відповідачем виконано обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Враховуючи встановлені судом обставини, позов задоволенню не підлягає.

При цьому судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 132-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 134, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суд може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олійник І. В.