Справа № 120/2184/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2020 р. Справа № 120/2184/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Карпінської Тетяни Василівни

представника позивача: Подолян Яни Вадимівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу:

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

до: Приватного підприємства «Спецбудкомплект-плюс» (пр-т. Коцюбинського, б. 35, м. Вінниця, 21001)

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Спецбудкомплект-плюс» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 239 740 грн. 94 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість, що виникла в результаті несплати задекларованих та донарахованих сум, у сумі 239 740 грн. 94 коп.. Відповідач у добровільному порядку вказану заборгованість не сплачує, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.06.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 03.07.2020 року.

У судове засідання 03.07.2020 року представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача поклалася на розсуд суду при вирішенні питання про можливість початку розгляду справи за відсутністю представника відповідача. Суд з огляду на те, що відповідач повідомлений належним чином та від останнього на адресу суду не надходило жодних заяв чи клопотань, вважав за можливе почати розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представником позивача надано пояснення по суті спірних правовідносин, судове засідання відкладено на 16.07.2020 року.

16.07.2020 року за вх. № 19083 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 року у справі № 808/2502/17 стосовно відповідача та надано акт тематичної перевірки щодо знаходження суб`єкта підприємницької діяльності за юридичною адресою.

У судове засідання 16.07.2020 року представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача вважала за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, судом було здійснено дослідження доказів.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, відповідно суд у відповідності до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялися відповідачеві за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачеві повернулося до суду разом із конвертом з відміткою «не вручено, нерозшукано».

За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідач є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість у загальній сумі 239 740 грн. 94 коп., яка виникла у зв`язку із прийняттям:

- податкового повідомлення-рішення від 03.10.2018 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 7 566 грн. 87 коп., яке було направлено відповідачеві за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, доказів його оскарження на момент розгляду справи суду не надано;

- податкового повідомлення-рішення від 29.07.2016 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 97425 грн. та застосування штрафних санкцій 24 356 грн. 25 коп., яке отримано відповідачем 19.08.2016 року, про що свідчить відповідний напис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення «вручено за довіреністю уповноваженому Александрова 19.08.2016». Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене відповідачем до Запорізького окружного адміністративного суду, рішенням якого від 18.12.2017 року у справі № 808/2502/17, зокрема, його було визнано протиправним та скасовано. Проте постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.12.2017 у вказаній справі скасовано та прийнято нове, яким й задоволенні позовних вимог відмовлено;

- 20.07.2018 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2018 року;

- 17.08.2018 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2018 року;

- згідно відомостей з особової картки платника податків відповідача АІС «Податковий блок» останньому у період з 30.08.2016 року по 09.01.2019 року нараховано пеню у сумі 76 576 грн. 34 коп.

Позивачем сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 1799-50 від 21.01.2019 року, яку надіслано рекомендованим повідомленням відповідачеві за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте конверт з вимогою про сплату боргу (недоїмки) повернувся з відміткою «адресат відсутній». Доказів її оскарження суду не надано.

Згідно акту тематичної перевірки щодо знаходження суб`єкта підприємницької діяльності за юридичною адресою від 14.02.2019 року встановлено, що підприємство відповідача за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - м. Вінниця, пр-т. Коцюбинського, 35 не знаходиться, фактичне місцезнаходження підприємства не відоме.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується вказаними податковими повідомленнямирішеннями, витягом з облікової картки платника податку, податковими деклараціями. Крім цього, наявність у відповідача податкового боргу підтверджується відповідною довідкою станом на 22.05.2020 року.

У добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплатив, відповідно позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

П. 54.3. ст. 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

П. 57.3. ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до вимог п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює певні факти.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Системний аналіз норм свідчить, що чинним законодавством передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, крім випадків, коли така особа звільняється від їх сплати на підставах та умовах, визначених діючими нормативно-правовими актами. Такий обов`язок існує й щодо сплати податку на додану артість. У випадку, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання (податку) в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає йому податкову вимогу в визначеному порядку. Податковий борг повинен бути сплачений платником у передбачені строки.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати ПДВ в загальній сумі 239 740 грн. 94 коп., з яких 131 241 грн. 48 коп. - основний платіж, 31 923 грн. 12 коп. штрафна санкція та 76 576 грн. 34 коп. пеня.

Податкові повідомлення-рішення від 03.10.2018 року № , від 29.07.2016 року № та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.01.2019 року № 1799-50 не скасовані, сума заборгованості, визначена у них, є узгодженою у відповідності до положень ПК України. Узгодженою є також сума основного платежу, оскільки виникла на підставі податкових декларацій.

У встановлені строки до бюджету вказана сума податкового боргу не сплачена.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється гл. 9 ПК України.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу відповідача у сумі 239 740 грн. 94 коп..

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив у повному обсязі, наявність у вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивачем надано лише платіжне доручення № 565 від 07.05.2020 року про сплату судового збору та не зазначено про інші витрати, зокрема, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати у формі судового збору, сплачені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст. 2, 6, 9, 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до Приватного підприємства «Спецбудкомплект-плюс» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Спецбудкомплект-плюс» податковий борг у сумі 239 740 грн. 94 коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

Відповідач Приватне підприємство «Спецбудкомплект-плюс» (пр-т. Коцюбинського, б. 35, м. Вінниця, 21001)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.07.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна