Справа № 759/1543/20
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1543/20
пр. № 2-а/759/106/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Святошинського районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді П`ятничук І.В.,

за участі секретаря Дрозі Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспектора патрульної роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта Боримського Володимира Анатолійовича (03151, м. Київ. вул. Народного Ополчення, 9) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Інспектора роти № 2, батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта Боримського Володимира Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що 27.01.2020 року поліцейським Боримським В.А. було складено постанову серії ЕАК № 2031283, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Вказує, що він дотримувався всіх вимог правил дорожнього руху, відповідачем не були враховані його пояснення та заперечення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що серед матеріалів про адміністративне правопорушення, крім оскаржуваної постанови, відсутні докази вчинення порушень вимог ПДР, адміністративний матеріал не оформлений належним чином. А тому позивач вважає, що дану постанову винесено незаконно і з грубим порушенням норм законодавства, за правопорушення, якого позивач не скоїв.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2020 року провадження у справі відкрито.

Відповідач надав відзив на позовну заяву. Відповідно до якого позов не визнає, вважає позов безпідставним.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Інспектором патрульної роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Боримським Володимиром Анатолійовичем 27.01.2020 відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕАК № 2031283 від 27.01.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП за порушення п. 17.1 ПДР України на підставі чого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн 00 коп.

Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові, ОСОБА_1 27.01.2020р. о 13.30 год. на вул. Олени Теліги в м. Києві, керуючи транспортним засобом LANOS, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 5.8 або 5.11 та здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ чим порушив п. 17.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

При цьому, відповідачем в п. 5 оскаржуваної постанови не вказано один із обов`язкових реквізитів постанови, а саме марку автомобіля, яким керував позивач, натомість зазначено лише модель автомобіля.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху .

Позивач зазначає, що свою вину заперечував, оскільки позивач фактично виконав вимоги ПДР і здійснював рух загальною смугою для руху. Крім того, представник поліції не довів факт здійснення порушення Правил дорожнього руху належними доказами.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації порушення Інспектором патрульної роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Боримським В. А. надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, Інспектором патрульної роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Боримським В. А. не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 27.01.2020 посадова особа патрульної поліції припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас, як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.01.2020 серії ЕАК № 2031283 позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 5.8 або 5.11. Таким чином, відповідачем також не доведено факт встановлення перед смугою руху знаку 5.8 чи 5.11 і відповідно факту порушення вимог якого знаку конкретно. Про що жодним чином не відображено в оскаржуваній постанові.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи Інспектором роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Боримським В.А. при винесені постанови від 27.01.2020 серії ЕАК № 2031283 не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, відповідачем жодним доказом не було доведено факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не зазначено мотиви відхилення заперечень правопорушника. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Посилання позивача на те, що він правил дорожнього руху України не порушував відповідачем не спростовано належними доказами, не надано суду жодного доказу на підставі якого встановлено наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , матеріалів, що потягли за собою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано.

Відповідно до положень ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, не дивлячись на належне повідомлення про розгляд справи, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної постанови від 27.01.2020 серії ЕАК № 2031283.

Оскільки доводи позивача відповідачем не спростовані, суд знаходить доведеним, що інкримінованованого йому правопорушення він не вчинював, а відтак притягнений до адмінвідповідальності неправомірно.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Таким чином, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідн. код НОМЕР_2 ) до Інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боримського Володимира Анатолійовича (03151, м. Київ. вул. Народного Ополчення, 9) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2031283 від 27.01.2020 року, винесену Інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Боримським Володимиром Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., а провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.П`ятничук