Справа № 640/7712/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року м. Київ № 640/7712/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., суддів Васильченко І.П, Мазур А.С, при секретарі судового засідання Шуст Н.А., розглянувши в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - Бігдан Аліна Вікторівна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України щодо відмови у задоволенні заяв від 14.04.2019 та 16.04.2019 про виключення (скасування) пункту 1-1 та пункту 3.6 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 465;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України виключити (скасувати) пункт 1-1 та пункт 3.6 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 465.

В обґрунтування заявлених повних вимог позивач зазначив, що норма пункту 1-1 Методики обчислення винагороди адвокатів, які надають безоплатну правову допомогу, суперечить п. 2 цієї Методики, що встановлює єдиний розмір оплати за годину роботи адвоката за надання такої допомоги, що в свою чергу порушує принцип рівності, а також незаконно встановлює обов`язок адвоката, після спливу певного часу, здійснювати свою діяльність без права отримання винагороди, що, на думку позивача, є порушенням права на труд.

Ухвалою суду від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає позов необґрунтованим та безпідставним, оскільки оскаржувана постанова була прийнята відповідачем з дотриманням принципу недискримінації, у відповідності з чинним законодавством та практикою ЄСПЛ, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року вирішено здійснювати розгляд справи № 640/7712/19 в режимі відеоконференція.

В судовому засіданні 22.07.2020 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як встановлено матеріалами справи, 14.04.2019 року позивач звернувся із заявою №КЛ-9252324 до відповідача через спеціальну форму реєстрації в системі «Електронне звернення» та заявою від 16.04.2019 року через веб-сайт «Доступ до правди» про виключення (скасування) пункту 1-1 Розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги, розрахований, згідно із Методикою, не може перевищувати граничних значень, наведених в таблиці 1 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 17 вересня 2014 року та виключення (скасування) п. 3.6 Коефіцієнт подання адвокатом акту (Кзвіт), що застосовується згідно з умовами контракту (договору) між центром та адвокатом, із значеннями, наведеними в таблиці 4 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну правову допомогу.

Проте, станом на час подання адміністративного позову до суду, конституційні права позивача не відновлені, заяви від 14.04.2019 та від 16.04.2019 року не задоволені.

В зв`язку із чим, позивач був змушений звернутися до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Закон України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року (зі змінами та доповненнями), визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

В пункті 1 статті 1 Закону визначено, що безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, є адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу (пункт 2 статті 15 Закону).

Відбір адвокатів, які залучаються для надання безоплатної вторинної правової допомоги проводиться за допомогою конкурсу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1362 «Про затвердження Порядку і умов проведення конкурсу з відбору адвокатів, які залучаються для надання безоплатної вторинної правової допомоги». Участь адвокатів у зазначеному конкурсі здійснюється на підставі добровільності та вмотивованості.

Оплата послуг адвоката по наданню безоплатної вторинної правової допомоги здійснюється з державного бюджету України в розмірах, що встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 465 «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу», якою було затверджено Порядок оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу та Методику обчислення розміру винагороди адвокатів, які і дбають безоплатну вторинну правову допомогу.

Судом встановлено, що урядовою постановою № 511 було внесено зміни до постанови 465 та, зокрема, викладено нову редакцію пункту 1-1 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до якої, встановлено граничні значення розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги на кожній з окремих стадіях провадження в залежності від виду/стадії провадження/процесу та її тривалості.

На думку позивача, наявність зазначеного вище обмеження порушує його права, та примушує до подальшого надання послуг безкоштовно, що суперечить укладеному контракту між ним та Регіональним центром надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Колегія суддів, проаналізувавши матеріали справи, не погоджується із такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 статті 27 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» Кабінет Міністрів України встановлює розмір та порядок оплати діяльності суб`єктів (в тому числі і адвокатів) надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Розмір винагороди визначає Методика обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 465.

Зокрема, встановлено: розмір оплати за годину роботи адвоката з надання правової допомоги; формула обчислення розміру винагороди; коефіцієнт особливої категорії особи, якій надається правова допомога; коефіцієнт кількості дій адвоката з надання правової допомоги; коефіцієнт оскарження рішення щодо обрання запобіжного заходу особі, якій надається правова допомога; коефіцієнт припинення участі адвоката до завершення строку дії доручення для надання правової допомоги; коефіцієнт особливого часу надання правової допомоги; коефіцієнт подання адвокатом акта; розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги у кримінальних провадженнях щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру; розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги на окремій стадії кримінального провадження; коефіцієнт стадії кримінального провадження; коефіцієнт складності кримінального провадження; коефіцієнт особливої складності стадії кримінального провадження; сумарний заохочувальний коефіцієнт; формула визначення розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги за різними статтями Закону України «Про безоплатну правову допомогу»; обмеження загального розміру винагороди адвокату.

Таким чином, на думку колегії суддів, встановлення пунктом 1-1 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів граничного рівня оплати послуг адвоката є невід`ємним елементом комплексного поняття «винагорода адвоката», що визначається Законом України «Про безоплатну правову допомогу», та встановлення якого відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Аналіз оскаржуваної постанови дає підстави суду дійти до висновку , що пунктом 1-1 Методики встановлено граничний розмір винагороди адвоката за надання БВПД в залежності від виду/стадіїї провадження/процесу та їх тривалості, а не виключно з причин тривалості часу надання такої допомоги, як зазначає позивач.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, вказані зміни були прийняті в межах повноважень Уряду та з метою раціонального використання обмеженого бюджетного фінансування за програмою 3603030 «Оплата послуг та відшкодування витрат адвокатів з надання безоплатної вторинної правової допомоги».

Відповідно до Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають БВПД на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають БВПД на тимчасовій основі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 8, оплата послуг та відшкодування витрат адвокатів, пов`язаних із наданням ними БВПД на постійній основі згідно з контрактом або на тимчасовій основі згідно з договором, здійснюються в установленому порядку.

Відповідно до примірних контракту/договору, до обов`язків адвоката належить подання до центру в установленому порядку актів надання БВПД з відповідними додатками протягом 45 календарних днів після завершення стадії провадження (коли оплата здійснюється за стадіями провадження (процесу) або виконання доручення, та на його вимогу, інформацію про стан надання такої допомоги.

У разі порушення адвокатом строків подання актів з відповідними додатками, оплата послуг адвокатів зменшується відповідно до зазначених Порядку та Методики, що передбачено пунктом 3.6 Методики.

Відповідно до Положення про центри з надання БВПД, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 02.07.2012 р. № 967/5, центри з надання БВПД приймають подані адвокатами акти надання безоплатної вторинної правової допомоги з відповідними додатками, здійснюють перевірку їх комплектності, правильності розрахунку розміру винагороди та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, у разі необхідності спільно з адвокатами приводять їх у відповідність до встановлених вимог, забезпечують підписання і затвердження прийнятих актів надання БВПД з відповідними додатками.

Порядок прийняття і перевірки актів надання БВПД, у тому числі строки опрацювання та затвердження зазначених актів врегульовані відповідними наказами регіональних центрів з надання БВПД.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що адвокати, які надають БВПД мають праве займатися адвокатською діяльністю в приватному секторі одночасно з наданням БВПД, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача відносно порушення його права на труд.

До того, ж при прийнятті рішення по справі, суд приймає до уваги документи, які були надані державною установою «Урядовий контактний центр», на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.07.2019 року, а саме відповіді Міністерства юстиції України від 03.05.2019 року щодо розгляду звернення позивача стосовно внесення змін до законодавства про безоплатну правову допомогу.

Таким чином, за результатами розгляду справи колегія суду дійшла до висновку про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 465 «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу» та внесені зміни до неї, були розроблені Міністерством юстиції України та ухвалені відповідачем в межах повноважень, з метою раціонального використання обмеженого бюджетного фінансування за програмою 3603030 «Оплата послуг та відшкодування витрат адвокатів з надання безоплатної вторинної правової допомоги».

Таким чином підстави для скасування окремих її положень відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

На думку колегії судів, доказів, які б вказували на наявність протиправності дій відповідач щодо прийняття Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 465, позивач суду не надав.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, понесені судові витрати стягненню не підлягають.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено і підписано 22 липня 2020 року

Головуючий суддя Н.Г. Вєкуа

Судді: І.П. Васильченко

А.С Мазур