Справа № 149/1097/20
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1097/20
Провадження №2-а/149/25/20
Номер рядка звіту 139
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.07.2020 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Зоріна О. Г.,

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Войнаревича М.Г.,

при секретарі Зоріній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Литовченка Дмитра Петровича, ГУНП у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача: Козятинський відділ поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

09.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2020 року винесеною інспектором СРПП № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Литовченком Д.П., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 425 грн.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві позивач зазначив, що викладені обставини не відповідають дійсності, оскільки він не був зупинений працівниками поліції, а знаходився на стоянці на узбіччі дороги. Жодних свідків та доказів на момент розгляду справи не було.

Крім того, інспектор поліції при винесенні оскаржуваної постанови не брав до уваги пояснення позивача, не дослідив обставини справи та виніс незакону постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Відповідач інспектор СРПП № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Литовченко Д.П. в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заперечення на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та розгляд справи провести у його відсутність.

Представник позивача адвокат Адамчук П.Б. в судове засідання не з`явився, однак 23.07.2020 року суду надав клопотання в якому просить суд позовні вимоги задовольнити, оскільки жодних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , у матеріалах справи та запереченні не має. З відеозапису, який долучений до заперечення, також не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом та інспектор поліції роз`яснює права ОСОБА_1 не за місцем його «зупинки», а в приміщенні поліцейського відділу, що є порушенням. Пояснення свідків не стосуються жодним чином даної справи, оскільки дані по іншій справі та дані свідки не були допитані в судовому засіданні, оскільки відповідач не наполягав на їх виклику в судове засідання.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, заперечень на позовну заяву не надали.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.05.2020 року винесеною інспектором СРПП № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Литовченком Д.П., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 425 грн

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором..

Відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою,яка немає при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зеленакартка"),- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України суду, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Також, суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

Відповідно до відео, яке надано до заперечення встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, однак з вказаного не встановлено факт керування транспортним засобом.

Щодо пояснення свідків, які викладені на окремих аркушах, суд зазначає, що вказані докази не можуть братися до уваги оскільки, дані свідки не допитувалися в судовому засіданні та не заявлялось клопотання про їх виклик в судове засідання.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 20.04.2018 справа №202/2862/17, від 26.04.2018 справа №200/5590/17, від 20.12.2019 справа № 191/1060/17 від 13.02 2020 справа №524/9716/16-а.

Крім того, суд звертає увагу на те, що фіксація обставин викладених в оскарженій постанові здійснювалось за допомогою особистого мобільного телефону інспектора. Однак, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Інших доказів, які підтверджували обставини зазначенні в оскарженій постанові, суду надано не було.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій, на думку відповідача, зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскарженій постанові.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Однак, в супереч вищевказаних норм, інспектор при розгляді справи не долучено до матеріалів справи жодного належного доказу, що в свою чергу свідчить про неповноту та однобічність розгляду справи. Крім того, в оскарженій постанові відсутні докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідач, інспектор поліції, як посадова особа, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбаченіст. 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 247, 293КУпАП ст.ст.72,77,118-119,122,243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Литовченка Дмитра Петровича, ГУНП у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача: Козятинський відділ поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 511638 від 28.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень, інспектором СРПП № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Литовченком Дмитром Петровичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Войнаревич М. Г.