Справа № 1440/1677/18
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

м. Миколаїв.

24 липня 2020 р.справа № 1440/1677/18

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачіввідповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 відповідач 2: Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В ИВ:

В липні 2018 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати бездіяльність відповідача щодо невиплати відповідно до рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2018 р. у справі № 814/2756/17 різниці недоплаченої пенсії з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р., в розмірі 22 316,40 грн.;

- зобов`язати відповідача негайно провести виплату відповідно до рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2018 р. у справі № 814/2756/17 різниці недоплаченої пенсії з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р., в розмірі 22 316,40 грн.;

- визнати бездіяльність відповідача щодо не виплати різниці пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2018 р., за період з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р., в сумі 6 375,60 грн.;

- зобов`язати відповідача негайно провести виплату різниці пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2018 р., за період з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р., в сумі 6 375,60 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати виплатити компенсацію за втрату частини доходів, в розмірі 4 611,57 грн.;

- зобов`язати відповідача негайно провести виплату моральної шкоди в розмірі 10 мінімальних заробітних плат;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено (т. 1 а. с. 116-120).

За апеляційною скаргою позивача рішення суду першої інстанції 6 грудня 2018 р. переглянуто П`ятим апеляційним адміністративним судом, який частково задовольнив апеляційну скаргу, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду скасував та прийняв нове рішення, яким позов задоволено частково, а саме:

1) визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донорахованої за період з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р. пенсії;

2) відповідача зобов`язано нарахувати і виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донорахованої за період з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р. пенсії, у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (надалі - Порядок № 159).

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено (т. 1 а. с. 180-187).

27 грудня 2018 р. у справі № 1440/1677/18 видано виконавчий лист (т. 1 а. с. 197).

25 січня 2019 р. позивач подав до П`ятого апеляційного адміністративного суду заяву про роз`яснення судового рішення (т. 1 а. с. 203-205). В заяві позивач зазначив, що відповідач листом повідомив його про виконання рішення суду та надав розрахунок компенсації втрати частини доходів, з якого вбачається, що розрахунок такої компенсації проведено відповідачем починаючи з квітня 2018 р., тоді як на переконання позивача, такий розрахунок необхідно провести з січня 2016 р. Крім того, в листі відповідача вказано, що виплата компенсації буде проводитись в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 649, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" (надалі - Порядок № 649), що суперечить мотивувальній і резолютивній частині рішення апеляційного суду.

18 лютого 2019 р. П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою роз`яснив прийняту ним постанову таким чином, що компенсація втрати частини доходів підлягає нарахуванню позивачу, починаючи з 26 січня 2016 р., тобто з моменту, коли відповідач допустив бездіяльність щодо виплати позивачу пенсії. Стосовно порядку виплати компенсації, суд зазначив, що в цій частині рішення суду є чітким і зрозумілим, не допускає двоякого тлумачення і виплата позивачу компенсації повинна проводитись відповідно до приписів Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку № 159 (т. 1 а. с. 223-227).

28 березня 2019 р. позивач подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2018 р. та ухвали про його роз`яснення від 18 лютого 2019 р.;

- прийняти й інші передбачені законом заходи, які здатні забезпечити виконання вищезазначених рішень П`ятого апеляційного адміністративного суду;

- за наявності підстав постановити ухвалу в порядку ст. 249 КАС України (т. 1 а. с. 240-245).

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 р. вищезазначена заява повернута позивачу (т. 1 а. с. 238-239).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 р. ухвала суду першої інстанції скасована, справу направлено для продовження розгляду (т. 2 а. с. 18-22).

За наслідками розгляду заяви позивача, 13 червня 2019 р. судом прийнята окрема ухвала, згідно з якою суд:

- визнав протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2018 р. у справі № 1440/1677/18, з урахуванням ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 р. у справі № 1440/1677/18 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донорахованої за період з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р. пенсії;

- визнав протиправними дії відповідача, які полягають у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донорахованої за період з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р. пенсії у відповідності до Порядку № 649;

- поклав на відповідача обов`язок вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2018 р. у справі № 1440/1677/18, а також порушенню вимог ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та п. 5 Порядку № 159;

- встановив відповідачу строк для подання відповіді на окрему ухвалу - 15 календарних днів з дня її отримання (т. 2 а. с. 35-39).

Відповідач подав апеляційну скаргу на окрему ухвалу, яка постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 р. залишена без задоволення (т. 2 а. с. 115-120).

12 листопада 2019 р. позивач подав до Миколаївського окружного адміністративного суду клопотання, в якому просив суд "прийняти заходи по забезпеченню виконання судових рішень Миколаївського окружного адміністративного суду та П`ятого апеляційного адміністративного суду по виплаті ОСОБА_1 суми компенсації в розмірі 7 045,44 грн. та припинення ігнорування ГУ ПФУ в Миколаївській області вказаних вимог" (т. 2 а. с. 141-143).

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 р. у задоволенні клопотання відмовлено (т. 2 а. с. 148-151).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 р. вищезазначену ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду (т. 2 а. с. 174-177).

За наслідками розгляду клопотання позивача від 12 листопада 2019 р., 27 лютого 2020 р. Миколаївський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою встановив судовий контроль та зобов`язав відповідача подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення (т. 2 а. с. 199-202).

Відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 27 лютого 2020 р., яка 2 липня 2020 р. розглянута П`ятим апеляційним адміністративним судом і в задоволені якої відмовлено (т. 3 а. с. 62-66).

Одночасно з поданням апеляційної скарги на увалу суду першої інстанції від 27 лютого 2020 р., відповідач подав звіт про виконання судового рішення (т. 2 а. с. 218-219).

У звіті відповідач наголошує, що ним вживаються заходи для виконання рішення суду, а саме проведено нарахування позивачу компенсації втрати частини доходів, яка склала 7 045,44 грн., виплата якої буде проведена за процедурою, встановленою Порядком № 649. Також, відповідач послався на те, що ним направлено два листи до ПФУ для виділення додаткових асигнувань.

В судове засідання представники сторін не прибули, позивач та представник Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області клопотали про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим суд розглядає звіт про виконання судового рішення в письмовому провадженні (т. 3 а. с. 77, 78).

За приписами ст. 370 ч. 1 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2018 р., з урахуванням ухвали цього ж суду про роз`яснення судового рішення від 18 лютого 2019 р., відповідача зобов`язано нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати позивачу донорахованої за період з 1 січня 2016 р. до 31 грудня 2017 р. пенсії. При цьому, в постанові апеляційного суду чітко та безальтернативно вказано, що виплату такої компенсації слід проводити у відповідності до процедури, встановленої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159.

Разом з тим, як слідує із звіту про виконання судового рішення, відповідач виконує судове рішення відповідно до Порядку № 649.

Суд наголошує, що питання порядку виплати позивачу компенсації вже вирішено судом, і апеляційний суд як в рішенні по суті спору так і в ухвалі про роз`яснення судового рішення визначив, якими нормативними актами слід керуватись відповідачу при виплаті позивачу компенсації.

В окремій ухвалі суд першої інстанції також зазначив, що відповідач неправомірно виконує судове рішення відповідно до Порядку № 649, тоді як його слід виконувати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку № 159.

Таким чином, суд констатує, що відповідач до тепер рішення суду, в порядок і спосіб, встановлені в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2018 р. та в ухвалі від 18 лютого 2019 р., не виконав та протиправно замінив процедуру його виконання на Порядок № 649.

Відповідно до ст. 382 ч. 2 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд не вбачає підстав для затвердження звіту про виконання судового рішення, адже відповідач його не виконав та безпідставно здійснює виконання відповідно до Порядку № 649, що суперечить постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2018 р.

За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий 15-денний строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Суд роз`яснює відповідачу, що у випадку подальшого виконання рішення суду відповідно до Порядку № 649, а не Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку № 159, буде вирішено питання про накладення на керівника відповідача штрафу.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 382 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області в затвердженні звіту про виконання судового рішення від 20 березня 2020 р.

2. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення - 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали.

3. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст. ст. 295-297 та п. 15.5. Перехідних положень КАС України, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз