Справа № 826/15026/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

представника відповідача Полякової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ Т» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ Т» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14.06.2018 №2 та №2.

Стосовно податкового повідомлення-рішення, яким позивачеві збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновку контролюючого органу щодо відображення фінансового активу у вигляді права вимоги від ТОВ «Завод декоративної упаковки» у розмірі 81 300 доларів США в еквіваленті 2 074 405, 11 грн (станом на день складення акту перевірки), оскільки справедлива вартість такого активу позивачем визначена виходячи з рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2013, яким з боржника стягнуто 81 300 доларів США в еквіваленті 649 587, 00 грн. Отже, у випадку виконання цього рішення, позивач як стягувач, отримає саме 649 587, 00 грн, що і є справедливою вартістю цього фінансового активу.

З приводу податкового повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафу в порядку ст. 120-1 ПК України, позивач вказує на помилковість висновків податкового органу, з огляду на те, що податкові накладі були зареєстровані відповідно до першої події, а саме дати отримання товарів/послуг. Відтак, твердження відповідача про необхідність реєстрації податкових накладних датою списання коштів є безпідставними.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними та скасовані в частині: податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2018 № 2 в частині нарахування Товариству грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 256 423, 00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 64 106, 00 грн, а також податкове повідомлення-рішення № 2 в частині застосування до Товариства штрафу у розмірі 132 960, 39 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції повністю погодився з доводами позивача, при цьому, частково задовольняючи позов, виходив з того, що решта порушень, на підставі яких відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, сторонами не оспорювались.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та відмовити в задоволенні позову повністю.

Свої доводи обґрунтовує тим, що внаслідок придбання позивачем права вимоги на суму 81 300 доларів США, ТОВ «Світ Т» не забезпечено відображення в бухгалтерському обліку підприємства у повній мірі теперішньої (справедливої) вартості такого фінансового активу, яка на дату складення акту перевірки дорівнювала 2 074 405, 11 грн, що призвело до заниження інших доходів Звіту про фінансові результати за 2016 рік на суму 1424, 57 тис.грн. та призвело до заниження рядка 02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік у розмірі 1 424 574 грн (2 074 405, 11 грн - 401 000, 00 грн - 248 830, 90 грн).

Правомірність другого податкового повідомлення рішення, апелянт доводить тим, що перевіркою встановлено відсутність реєстрації податкових накладних станом на дату зарахування коштів від покупця ТОВ «ІТАК» на банківський рахунок платника податку, як оплати за товар.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного перегляду, до суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що в період з 24.04.2018 по 16.05.2018 фахівцями Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Світ Т» податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017, результати якої оформлені актом від 23.05.2018 № 333/26-15-14-02-01-14/33744262.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом виявлені наступні порушення норм податкового законодавства з боку ТОВ «Світ Т», з урахуванням листа Головного управління ДФС у м. Києві від 11.06.2018 № 26904/10/26-15-14-02-01 «Про розгляд заперечення»:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 5, п. 7, п. 21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, п. 5, п. 6, п. 7, п. 27 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, п. 4, п. 6, п. 11, п. 29 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 13 «Фінансові інструменти», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2001 №559, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на суму 277 501,00 грн., у тому числі за 2016 рік на суму 275 287, 00 грн., за 2017 рік на суму 2 214, 00 грн.;

- п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 501 780,49 грн.

14 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві, на підставі вищеозначеного акта перевірки, винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 2, яким ТОВ «Світ Т» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 346 876,00 грн., з яких за основним платежем нараховано 277 501,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 69 375, 00 грн. Згідно з наданим представником відповідача розрахунком по кожному порушенню окремо, сума податку за оскаржуваним позивачем епізодом за даним податковим повідомленням-рішенням складає 256 423,00 грн., а сума штрафної санкції - 64 106,00 грн;

- № 2, яким, з огляду на встановлену відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абз. 2 п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних/ розрахунків коригування на суму ПДВ 501 780, 49 грн., до ТОВ «Світ Т» застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 250 890, 25 грн. При цьому, у вказаному податковому повідомленні-рішенні зазначено, що загальна сума штрафу становить 149 630,41 грн.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте, рішенням ДФС України від 30.08.2018 №27909/6/99-99-11-01-01-25 скаргу залишено без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку) визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів; бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності закріплені у Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 (далі - П(с)БО №15 «Дохід»).

Відповідно до п. 21 П(с)БО №15 «Дохід» дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Згідно п. 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 19 «Об`єднання підприємств» справедлива вартість - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату.

Відповідно до п. 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 13 «Фінансові інструменти», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2001 № 559 (далі - П(с)БО №13 «Фінансові інструменти»), фінансовий актив - це: а) грошові кошти та їх еквіваленти; б) контракт, що надає право отримати грошові кошти або інший фінансовий актив від іншого підприємства; в) контракт, що надає право обмінятися фінансовими інструментами з іншим підприємством на потенційно вигідних умовах; г) інструмент власного капіталу іншого підприємства.

Фінансові активи включають: грошові кошти, не обмежені для використання, та їх еквіваленти; дебіторську заборгованість, не призначену для перепродажу; фінансові інвестиції, що утримуються до погашення; фінансові активи, призначені для перепродажу; інші фінансові активи (п. 6 П(с)БО №13 «Фінансові інструменти»).

Безумовні права вимоги і зобов`язання визнаються фінансовими активами і фінансовими зобов`язаннями, якщо за умовами контракту підприємство має право на отримання грошових коштів або бере на себе зобов`язання сплатити грошові кошти (п. 11 П(с)БО №13 «Фінансові інструменти»).

Фінансові інструменти первісно оцінюють та відображають за їх фактичною собівартістю, яка складається із справедливої вартості активів, зобов`язань або інструментів власного капіталу, наданих або отриманих в обмін на відповідний фінансовий інструмент, і витрат, які безпосередньо пов`язані з придбанням або вибуттям фінансового інструмента (комісійні, обов`язкові збори та платежі при передачі цінних паперів тощо) (п. 29 П(с)БО №13 «Фінансові інструменти»).

На кожну наступну після визнання дату балансу фінансові активи оцінюються за їх справедливою вартістю (п. 30 П(с)БО №13 «Фінансові інструменти»).

За встановленими обставинами справи, 31.10.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «МОРГАН КЕПІТАЛ» (Комісіонер) та ТОВ «СВІТ Т» (Комітент) укладено Договір комісії 57-К на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором.

Відповідно до вказаного Договору комісії ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» зобов`язується за дорученням ТОВ «СВІТ Т» за комісійну плату (1 000, 00 грн) за рахунок Комітента від свого імені придбати за ціною не вище 400 000, 00 грн право вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» за Договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 505-001/11 від 28 квітня 2011 року.

Таким чином, на виконання вказаного Договору комісії №67-К, 31 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги за Договором № 505-001/11 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 28 квітня 2011 року (Кредитний договір) який було укладено між Первісним кредитором та ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНИХ УПАКОВОК».

Відповідно до п. 1.2.1 Договору відступлення права вимоги, станом на день укладання та підписання даного Договору заборгованість Позичальника перед Первісним кредитором згідно із умовами Кредитного договору становить 81 300, 00 доларів США.

Пунктом 4.2.1 Договору відступлення права вимоги Новий кредитор підтверджує, що Первісний кредитор повідомив його про те, що Позичальник прострочив свої зобов`язання за кредитним договором, зокрема, але не виключно, в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів, передбачених Кредитним договором.

Також, в Договорі відступлення права вимоги вказано про те, що 13.11.2013 Господарським судом Київської області винесено рішення у справі № 911/3386/13 про стягнення з боржника - ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНОЇ УПАКОВКИ» на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованості по Кредитному договору в сумі 649 587, 00 грн заборгованості по кредиту, 97 865, 36 грн пені та 14 949,05 грн судового збору.

23.05.2014 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції було відкритого виконавче провадження з виконання наказу № 911/3386/13 виданого 04.03.2014 Господарським судом Київської області про стягнення з ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНОЇ УПАКОВКИ» на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованості в розмірі 762 401, 41 грн.

При цьому, як вбачається з рішення Господарського суду Київської області від 13 листопада 2013 року в справі № 911/3386/13 позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНОЇ УПАКОВКИ» неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 505-001/11 від 28.04.2011 в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, станом на дату звернення до суду у ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНОЇ УПАКОВКИ» наявна заборгованість перед ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» у розмірі 81 300,00 доларів США, що еквівалентно 649 587, 00 грн. Таким чином, станом на 13 листопада 2013 року рішенням суду встановлено що заборгованість за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №505-001/11 від 28.04.2011 становить 81 300, 00 доларів США, що еквівалентно 649 587, 00 грн.

В кінцевому результаті, з урахуванням заборгованості по кредиту та пені, судовим рішенням у справі № 911/386/13 від 13.11.2013 з ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНОЇ УПАКОВКИ» на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» стягнуто 762 401, 41 грн.

Як вбачається з Договору комісії № 67-К від 31.10.2016 так і з Договору відступлення права вимоги від 31.10.2016, заборгованість ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНОЇ УПАКОВКИ» за кредитним договором №505-001/11 від 28.04.2011 визначена така ж, яка установлена рішенням Господарського суду Київської області від 13 листопада 2013 року в справі № 911/3386/13.

В подальшому ухвалою Господарського суду Київської області від 01.02.2017 в справі 911/3386/13 заяву ТОВ «СВІТ Т» про заміну сторони у виконавчому провадження задоволено, внаслідок чого замінено сторону виконавчого провадження № 43425291, відкритого Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, а саме: стягувача - ПАТ КБ «Правекс-Банк» на його правонаступника ТОВ «Світ Т».

Отже, на підставі укладених договорів та з урахуванням рішення суду до позивача перейшло право вимоги до ТОВ «ЗАВОД ДЕКОРАТИВНОЇ УПАКОВКИ» за договором № 505-001/11 від 28.04.2011 у розмірі 762 401, 41 грн, а не у розмірі 2 074 405, 11 грн, як стверджує відповідач.

Згідно частин першої та другої статті 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, вже визначено справедливу вартість спірного фінансового активу у розмірі 649 587, 00 грн, платіж якого настав, а відтак, лише вказана сума грошових коштів може бути отримана ТОВ «Світ Т» від реалізації такого фінансового активу, зокрема й у межах виконавчого провадження.

Щодо іншої частини позовних вимог.

Так, пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг, як зазначено в пункті 201.10 статті 201 ПК України, платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Наслідки порушення строків реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачені положеннями статті 201-1 ПК України.

Пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України визначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач, у деяких випадках у рамках договору поставки від 01.08.2013 № 08-СВІТ-01, укладеного з ТОВ «Ітак», за згодою сторін, відходив від умов передоплати вартості товару і подією, яка сталась раніше, було відвантаження товару, внаслідок чого і було складено відповідні податкові накладі, що відповідає вимогам пункту 187.1 статті 187, пункту 201.4 статті 201 ПК України.

Наведене також узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 травня 2020 року в справі № 814/3929/15.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 20 липня 2020 року.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк