Справа № 646/1387/18
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/1387/18
№ провадження 2-а/646/1/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Шелест І.М.

за участю секретаря Саламахи В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 646/1387/18 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області Праскуріна А.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2018 -

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся позивач ФОП ОСОБА_1 з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2018. Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області Проскуріним А.В. без номеру від 25 січня 2018 року про притягнення самозайнятої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ ГУМВСУ в Харківській області, 08 листопада ІНФОРМАЦІЯ_2 ), РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680, 00 грн. за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову зазначено, що 25.01.2018 року розглянуто акт перевірки та ухвалено постанову від 25.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, відповідно до якої постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 165-1 КУпАП. Однак, з вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та передчасною. Так, статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 вказаного закону, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених, зокрема, у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального єдиного внеску за місяць. Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджуються нарахування (обчислення) виплат доходу, на які відповідно до цього закону нараховується єдиний внесок. Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є чистий оподаткований дохід, тобто різниця між загальним оподаткованим доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця. З аналізу вказаних норм права вбачається, що для вирахування ЄСВ необхідно вирахувати чистий дохід. У зв`язку з тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена на підставі результатів перевірки Ф-ОП ОСОБА_1 , неправомірність висновків щодо визначення чистого доходу яких оскаржується ОСОБА_1 , враховуючи те, що розрахунок суми ЄСВ безпосередньо прямо залежить від суми чистого доходу, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом 2014 -2016 є неузгодженою, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року відкрито провадження у справі.

07 червня 2018 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до набрання чинності рішення по справі Харківського окружного адміністративного № 820/3875/18.

21.12.2018 представник позивача Пелих Л.Д. звернулася до суду із клопотанням про поновлення провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначила, що 19 вересня 2018 року у справі Харківського окружного адміністративного суду № 820/3875/18 ухвалено рішення.

16.01.2019 було поновлено провадження у справі у зв`язку з тим, що 19 вересня 2018 року у справі Харківського окружного адміністративного суду № 820/3875/18 ухвалено рішення.

06.04.2020 ухвалою суду було замінено відповідача ГУ ДФС у Харківській області на його правонаступника ГУ ДПС у Харківській області.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заступник начальника Головного управління державної податкової служби у Харківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суду не повідомив.

27.04.2018 до суду надійшов відзив на позов, якому ГУ ДФС при прийнятті рішення щодо притягнення ФО- П ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення норм законодавства, зокрема, з єдиного внеску, діяло у спосіб та у порядку, передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області Праскуріна А.В. від 25.01.2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Згідно вказаної постанови, в діях ОСОБА_1 було встановлено порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. /а.с. 15/.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2018 року.

За результатами перевірки складено Акт від 15.12.2017 року № 24877/20-40-13-15 (далі - Акт перевірки).

Документальною позаплановою перевіркою встановлені порушення вчинені фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , а саме:

- порушення п.п.164.1.3 п.164.1 ст. 164, 177.2 п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 у результаті занижена сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності за період, що перевірявся, на суму 84 463, 79 грн, в т.ч. за 2014 рік - 4364, 58 грн, за 2015 - 29257, 54 грн, за 2016 - 50841, 67 грн;

- ч.2 п.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464- VI"Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 127276,54 грн., в тому числі за 2014 - 10096, 71 грн, за 2015 - 63170,63грн, за 2016 - 61009, 20 грн.;

- п.п.1.2 п.16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України2755-VI від 02.12.2010, у результаті занижено суму військового збору 6664,48 грн, в тому числі за 2015 рік - 2427, 68 грн, 2016 рік - 4236, 80 грн;

- п.198.5 ст.198, п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 90 345, 0 грн, в тому числі за 2014 - 1813, 00 грн, 2015 - 31358, 00 грн, 2016 - 57174. 00 грн;

- п.8 ст. 9 Закону України № 2464, в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску протягом 2015 року;

- ст. 8, ст.. 9 Закону № 2464 та ст.. 8 Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерством фінансів України 20.04.2015 за №449), в частині заниження суми єдиного внеску, який підлягає нарахуванню та сплаті з фонду заробітної плати найманих робітників за лютий 2015 року в сумі 528, 75 грн;

- п.44.1 ст.44, пп.16.1.2 п.16.1 ст. 16, п.177.10 ст.177 ПКУ. В частині відсутності ведення належного обліку доходів та витрат за встановленою формою протягом 2014-2016.

Головним управлінням ДФС у Харківській області було прийнято: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2018 № у розмірі 115 595,83 грн.; рішення № від 05.02.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 16 942,91 грн.; вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2018р. № у розмірі 528,75 грн.; рішення № від 05.02.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 264,37 грн.; податкове повідомлення - рішення від 05.02.2018 № у розмірі 64 152,75 грн., 16 038,20 грн.; податкове повідомлення - рішення від 05.02.2018 № у розмірі 6 119,56 грн., 1 529,89 грн.; податкове повідомлення - рішення від 05.02.2018 № у розмірі 81 267,00 грн., 20 316,75 грн. відповідно до яких позивачу були визначені податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, з військового збору, з податку на додану вартість, штрафні, адміністративний штраф.

За результатами перевірки посадовою особою ГУ ДФС у Харківській області Праскуріним А.В. 19.01.2018 року складено протокол № 8 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.165-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та 25.01.2018 року заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області Праскуріним А.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 680,00 грн. за порушення вимог ч.1 ст.165-1 КУпАП (а.с.14-15).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018р. по справі № 820/3875/18 адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення - задоволено. Скасовано податкові вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2018р. № ; рішення № від 05.02.2018; рішення № від 22.05.2018; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2018р. № ; рішення № від 05.02.2018; податкового повідомлення - рішення від 05.02.2018 № ; податкового повідомлення - рішення від 05.02.2018р. № ; податкового повідомлення - рішення від 05.02.2018 № (а.с. 217-231). Вказане рішення набрало законної сили.

Частиною 1 ст. 165-1 КУпАП передбачено порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, є недоведеним.

Відповідачем всупереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 25.01.2018 року, підлягають задоволенню.

В іншій частині позову суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій незаконними та противоправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,8,11,94,99,159,160-163,171-2,246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ФОП ОСОБА_1 до заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області Праскуріна А.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2018 - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 25.01.2018 року відносно ОСОБА_1 , у вигляді накладення штрафу в сумі 680,00 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, провадження у справі закрити.

В задоволенні позову іншій частині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.07.2020.

Суддя І.М. Шелест