Справа № 756/15787/19
Суддя: Румянцев О. П.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до сержанта поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Саганюка Миколи Ростиславовича (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Саганюка М.Р. про скасування постанови. В обґрунтування свої вимог позивач посилається на те, що 20.10.2018 відносно нього, сержантом поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Саганюком М.Р. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАВ №679097 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 255,00 грн. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази та заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Відповідач грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП. Постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази. Правила дорожнього руху він не порушував. Так, 20.10.2018 о 13:25 год., у м. Києві по бул. Лесі Українки, 33, він керуючи транспортним засобом R2, державний номер НОМЕР_1 , здійснив розворот у встановленому законом та ПДР місці, здійснивши всі попереджувальні знаки (показав розворот згідно п.9.4 «б» та завчасно зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині. Через 5 хвилин після маневру його наздогнала патрульна машина за допомогою звукових сигналів зупинила його. Йому повідомили, що він, нібито порушив правила розвороту. На прохання надати докази цього, його повідомили що все є на відео, але з відеозаписом йому ознайомитися не дали. Оскільки на цій ділянці дороги знаків, що забороняють розворот не було, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.122 КУпАП. Він не погоджувався з винесеною постановою, тому не підписував та не отримував її. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, а провадження по справі - закрити.

21 січня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.18-19).

28 лютого 2020 року позивачем на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року було подано клопотання про долучення пояснень та поновлення строку з додатками (а.с.21-28).

18 березня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження у справі за правилами у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.31-32).

Від відповідача відзиву на позовну заяву в установлений судом строк на адресу суду не надходило.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суддя визнає можливим прийняти рішення по суті адміністративного позову за наявними матеріалами.

Дослідивши надані письмові докази, суддя вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ №679097 від 20 жовтня 2018 року позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУАП, визнаний винним у тому, що 20 жовтня 2018 року о 13:25 год. у м. Києві на бул. Лесі Українки, 33, керуючи транспортним засобом R2, державний номер НОМЕР_1 , здійснив розворот всупереч знак розворот заборонено, чим порушив п.8.4 ПДР України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.5).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В силу ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на положення ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В силу дорожнього знаку 3.24 - "Розворот заборонено". Забороняється розворот транспортних засобів. При цьому поворот ліворуч дозволяється.

Пунктом 8.4 «в» ПДР України передбачено, що дорожні знаки поділяються в тому числі на заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положенням ст.72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень у відповідності зі своїм обов`язком доказування, встановленим ст.77 КАС України, факт порушення позивачем п.8.4 «в» ПДР України, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідач суду не представив. Суду також не було надано відзиву на позовну заяву. Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України, обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів.

За приписами п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено суду правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.8.4 «в» ПДР України, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, як не законна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п.1,3, 8,4 «в» ПДР України, ст.ст. 7, 122, 245, 251, 252, 258, 280, 293 КУпАП України, ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 257-262, 286, 295 КАС України, суддя -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 ) до сержанта поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Саганюка Миколи Ростиславовича (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №679097 від 20.10.2018, винесену сержантом поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Саганюком Миколою Ростиславовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 255,00 грн., як незаконну.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев