Справа № 161/179/20
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/179/20
Провадження № 2-а/161/110/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

за участю представника позивача - Сініциної Н.В.,

представника відповідача - Пікалюка М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Волинської митниці Держмитслужби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби України Туман Н.В. від 18.12.2019 року № 2962/20500/19 його визнано винним в адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 312120,51 грн.

У даній постанові вказано, що він в період з 27.02.2017 року по 02.03.2017 року перебував на посаді митного брокера (агента з митного оформлення) ТзОВ «Глорія-Імпекс», м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 16, під час митного оформлення товарів на м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ № 205070000/2017/007962 від 27.02.2019 року та № UA205090/2017/000325 від 02.03.2019 року заявив в даних неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 104040,17 грн.

З даною постановою не погоджується, вважає її необгрнутованою, винесеною без достатньо з`ясованих обставин справи, з грубим порушенням його законних прав та інтересів.

Крім того вказує, що він не був належним чином повідомлений про складення протоколу та винесення постанови про порушення митних правил, не повідомлений у встановленому законодавством строк про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, що в свою чергу призвело до порушення його прав, зокрема, права на на повний та об`єктивний розгляд справи компетентним органом, права на отримання правової допомоги, права на надання пояснень та зауважень та інших процесуальних прав.

Просить суд скасувати дану постанову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову .

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, постановою в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби України Туман Н.В. від 18.12.2019 року № 2962/20500/19 його визнано винним в адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 312120,51 грн. (а.с. 12-19).

З даної постанови вбачається, що 22.07.2019 року до Волинської митниці ДФС листом від 22.07.2019 №3183/7/03-20-14-08-10 з ГУ ДФС у Волинській області надійшов акт від 01.07.2019 №13631/14-08/40390708 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Волинська Фондова Компанія», дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за окремими митними деклараціями».

В результаті проведення даної перевірки встановлено, що 27.02.2017 року, громадянином України ОСОБА_1 , митним брокером (агентом з митного оформлення) ТзОВ «Глорія-Імпекс», м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 16, посадовій особі м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС до митного оформлення було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №205070000/2017/007962, відповідно до якої в митному режимі «імпорт» в адресу ТзОВ «Волинська Фондова Компанія», м.Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 15 було ввезено товар «Розкидач (твердих) мінеральних добрив. Приводиться в дію від центрального приводу трактора. Нові, 2017 року випуску. В частково розібраному вигляді для зручності транспортування. RCW 8000 з карданним валом та нижнім дишлом - З шт. Серійний № 16896, 16897, 16898. Польовий, причіпний, несамохідний. Для перевезення вантажів не застосовується. Об`єм бункера 5,5 мЗ. Робоча ширина 8-16 м. (при розкиданні вапна). Робоча ширина 10-36 м. (при розкиданні гранульованого добрива). Потреба у потужності - 80 (к.с). Тип конвеєра ланцюговий. Торговельна марка: UNIA Group. Виробник: AGROMET PILMET Sp.zo.o., PL» за кодом УКТЗЕД 8432 40 90 00 (пільгова та повна ставка ввізного мита - 0%); 02.03.2017 року, громадянином України ОСОБА_1 , митним брокером (агентом з митного оформлення) ТзОВ «Глорія-Імпекс», м.Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 16, посадовій особі м/п «Луцьк Волинської митниці ДФС до митного оформлення було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA205090/2017/000325, відповідно до якої в митному режимі «імпорт» в адресу ТзОВ «Волинська Фондова Компанія», м.Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 15 було ввезено товар «Розкидач (твердих) мінеральних добрив: RCW 12000 з карданним валом - 2 шт. Серійний № 17137,17139. Польовий, причіпний несамохідний. Призначений для обробки ґрунту у сільському господарстві. Приводиться в дію від центрального приводу трактора. Для перевезення вантажів не застосовується. Об`єм бункера 12 мЗ. Робоча ширина 6-16 м. (при розкиданні вапна). Робоча ширина 12-36 м. (при розкиданні міндобрива). Потреба у потужності - 120 (к.с). Робоча швидкість - до 12 га./год. Тип конвеєра пасовий. Нові, 2017 року випуску. В частково розібраному вигляді для зручності транспортування. Торговельна марка: UNIA Group. Виробник: AGROMET PILMET Sp.zo.o., PL» за кодом УКТЗЕД 8432 40 90 00 (пільгова та повна ставка ввізного мита - 0%);

З питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, було перевірено декларування товарів за МД зазначеними в додатку 1 до акту перевірки, який є його невід`ємною частиною.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - ОПІ) та визначальних для класифікації характеристик товару.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

Відповідно до Правила 1 ОПІ назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Відповідно до Правила 6 ОПІ для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях повинна здійснюватися відповідно до найменувань останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених Правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього Правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не обумовлено інше».

Пояснення до УКТ ЗЕД, ухвалені у формі рекомендацій, являють собою звичайне правило поведінки (usage) без оформлення другої частині норми міжнародного права - юридичної обов`язковості (opinio juris), тобто, рекомендація - це акт м`якого права (soft law). Як наслідок, особливістю регулювання правовідносин за класифікацією товарів рекомендаційним актом є виникнення різних правових наслідків для митних органів і для декларанта.

Декларант має право вибрати відповідний код товару, який буде їм заявлений при декларуванні, в тому числі, з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД. При цьому, для всіх учасників відносин неприпустимо невмотивоване відхилення від Пояснень до УКТ ЗЕД. Ознакою мотивованого відхилення від класифікації згідно пояснень до УКТ ЗЕД є встановлення в конкретній ситуації об`єктивного критерію, який відрізняє товар, описаний в поясненнях до УКТ ЗЕД, від того, що класифікується.

Згідно з ч. 12 ст. 365 Митного кодексу України достовірною техніко - технологічною документацією вважаються офіційно видані книги, державні та галузеві стандарти, технічні умови, специфікації, каталоги, креслення і паспортні дані на виріб виробника.

Відповідно до Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень МК України в редакції від 13.03.2012 року, яка прийнята постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року №2, наукова доктрина розміщення інформації на веб-сайті фірми виробника є різновидом маркетингової комунікації. Інформація про товар, що розміщена на веб-сайті виробника цього товару, є достатньою до тих пір, поки не буде доведено протилежне; органи доходів і зборів можуть використовувати цю інформацію при встановленні характеристик задекларованого товару.

Згідно з описом товарів в зазначених МД (гр.31), інформацією, що розміщена на офіційному сайті виробника AGROMET FILMET Sp.zo.o. (www.uniamасhines.com) та інформацією, наданою ТОВ «ВОЛИНСЬКА ФОНДОВА КОМПАНІЯ» встановлено, що причіпні несамохідні розкидачі добрив і вапна RCW, RCW PLUS. MXL PREMIUM оснащені завантажувальними бункерами різної ємності, виконаними з металу у вигляді перевернутої усіченої піраміди, яка кріпиться за допомогою кронштейнів до рами. Відповідні розкидачі оснащені напільними конвеєрами (транспортерами), які представляють собою рухоме дно завантажувального бункера та здійснюють подачу добрив до розкидальних дисків. Розкидання добрив здійснюється за допомогою розкидальних дисків.

Перевіркою встановлено, що товари «Розкидачі (твердих) мінеральних добрив...» ввезені ТОВ «ВОЛИНСЬКА ФОНДОВА КОМПАНІЯ» та оформлені в режимі ІМ40 за вказаними МД за своєю конструкцією є причепом, що має бункер з рухомим дном і розподільчими дисками, що в свою чергу унеможливлює його класифікацію у товарній позиції 8432 згідно з УКТ ЗЕД з огляду на наступне.

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8432 включаються машини незалежно від виду тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт. Машини, включені до цієї товарної позиції, можуть буксируватися тваринною тягою чи транспортним засобом (наприклад, трактором) або можуть монтуватися на будь-якому транспортному засобі (наприклад, на тракторі або на шасі з кінною тягою).

Деякі сільськогосподарські, садові чи лісогосподарські машини (наприклад, плуги і борони) призначаються винятково для приєднання до трактора, за допомогою з`єднувального пристрою (який має чи не має механізм підіймання). Інші машини (наприклад, фрезерні культиватори) приводяться в дію від вала, що має загальне призначення, відбору потужності трактора. Такі машини начіпляються і заміняються в польових умовах, у лісі або на дворі ферм. Усі ці машини включаються до цієї товарної позиції, навіть якщо вони постачаються з трактором (незалежно від того, чи змонтовані вони на тракторі чи ні).

Розкидачі органічних та мінеральних добрив (мінеральних речовин, компосту і т.п.), іноді змонтовані на колесах, зазвичай містять ємності, обладнані розподільним механізмом, наприклад, зсувними донними пластинами, шнековим живильником, безперервними ланцюгами або відцентровими дисками; портативні механічні апарати, застосовувані з такими ж цілями, також включаються до цієї товарної позиції.

Причепи з рухомим днищем і пристроєм, що подрібнює та розкидає, які дозволяють їм у процесі розвантаження працювати як розкидачі твердих і рідиноподібних добрив, з ємністю на колесах, зазвичай обладнану пластинами, що розкидають, або жолобами (лопатами), включаються до товарної позиції 8716.

Згідно з приміткою 1(1) до XVI Розділу цей Розділ не включає вироби розділу XVII.

Разом з цим, товарна позиція 8716 Розділу XVII поширюється на групу несамохідних транспортних засобів (без механічного приводу) (крім згаданих у попередніх товарних позиціях), що мають одне колесо чи більше і які призначені для перевезення вантажів або людей. Сюди також включаються немеханічні транспортні засоби, які не обладнані колесами (наприклад, сани, спеціальні сани для пересування по дерев`яних напрямних). Транспортні засоби цієї товарної позиції розраховані на буксирування іншими транспортними засобами (тракторами, вантажними автомобілями, автотягачами, мотоциклами, двоколісними велосипедами і т.п.), на штовхання або буксирування рукою, на штовхання ногою або є гужовим транспортом.

У цій товарній позиції терміни «причепи» і «напівпричепи» означають транспортні засоби (крім мотоциклетних колясок такого типу, що призначені винятково для з`єднання з іншим транспортним засобом за допомогою спеціального тягово-зчіпного пристрою (незалежно від того, чи є він автоматичним чи ні).

Найважливішими типами причепів і напівпричепів, які входять до цієї товарної позиції, є ті, які розраховані на використання разом з автомобілями. Як правило, у причепів є одна пара коліс або більше і тягово-зчіпний пристрій, установлений на поворотних передніх колесах, які забезпечують керування цими транспортними засобами. Напівпричепи мають лише задні колеса, а їх передній кінець спирається на платформу транспортного засобу, що буксирує, з яким вони з`єднані за допомогою спеціального тягово-зчіпного пристрою.

Причепи, що включаються до цієї товарної позиції, в т.ч. самозавантажні причепи для сільського господарства, обладнані автоматичними навантажувальними пристроями і, можливо, також пристроями для січення фуражу, кукурудзяних стебел і т.п.

Державною фіскальною службою України листом від 22.05.2019 року №16267/7/99-99-19-03-03-17 надано копію відповіді від Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11.01.2019 № 18NL0282 - YN стосовно класифікації подібного товару - причіпного розкидача серії «TYTAN». Відповідно до отриманої відповіді зазначений товар класифікується в товарній підпозиції 871620.

Перевіркою встановлено, з урахуванням характеристик товару, наявних в мережі Інтернет (офіційний сайт виробника - www.uniamachines.com), документів наданих ТОВ «ВОЛИНСЬКА ФОНДОВА КОМПАНІЯ», вимог УКТ ЗЕД та Пояснень до товарної позиції 8432 та 8716 УКТ ЗЕД, відповіді від Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11.01.2019 року №18NL0282 - YN, що класифікація товару «Розкидачі (твердих) мінеральних добрив...», ввезених та оформлених в режимі EVI40 ТОВ «ВОЛИНСЬКА ФОНДОВА КОМПАНІЯ» за зазначеними МД повинна здійснюватися у товарній підкатегорії 8716 20 00 00 (ставка ввізного мита - 10%), як «причепи та напівпричепи з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві».

Згідно з вимогами частини 3 статті 295 МКУ, для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання органу доходів і зборів митної деклараці на товари.

Згідно графіків зниження ввізних мит України, передбачених Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (лист ДФС України від 23.12.2016 року № 2872/99-99-19-03-03-18) ставка ввізного мита на товари підкатегорії 8716 20 00 00, походженням з Європейського Союзу, протягом 2017 року складала 5,0%.

Згідно з пунктом 14 статті 354 МКУ рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Відповідно до вимог частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до вимог частини 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, а саме: код товару згідно з УКТ ЗЕД (підпзшкт г пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України).

В ході перевірки товарів: «Розкидачі (твердих) мінеральних добрив ...», ввезених і оформлених в митому режимі ІМ40 за вказаними МД, у зв`язку з неправильною класифікацією товару встановлено порушення ТОВ «ВОЛИНСЬКА ФОНДОВА КОМПАНІЯ»:

-правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), викладеній у додатку до Закону України від 19.09.13 № 584-VII «Про Митний тариф України»; частини 1 та пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ, що стосується неправильної класифікації товарів;

-пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму ввізного мита.

Встановлене порушення призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 104040,17 грн. в тому числі ввізне мито 86700,13 грн. та податок на додану вартість 17340,04 грн.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон Украши, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, при застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною З статті 257 Митного кодексу України визначено, що митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено Митним кодексу Укршни оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

У відповідності до П.1, п.З Ч.1, Ч.2 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний:

-здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України;

-надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

-перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів;

Згідно ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 08.11.2018 року №2612-VIII «Про внесення змін до Митного України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , який в період з 27.02.2017 року по 02.03.2017 року перебував на посаді митного брокера (агента з митного оформлення) ТзОВ «Глорія-Імпекс», м.Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 16 під час митного оформлення товарів на м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ № 205070000/2017/007962 від 27.02.2019 року та № UA205090/2017/000325 від 02.03.2019 року заявив в них неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 104040,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

У відповідності до вимог ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою нейтральним органом виконавчої влади, шо забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

По даному факту інспектором митниці складено протокол про ПМП № 2962/20500/19 за ст. 485 МК України. Розгляд справи було призначено на 18.12.2019 року.

05.12.2019 року копію протоколу про ПМП за №2962/20500/19 було надіслано відповідачем ОСОБА_1 рекомендованим листом, що підтведжується чек поштового рекомендованого повідомлення №296).

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ст. 488 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 522 Митного кодексу України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, суд виходить з наступного.

Норма статті 485 Митного кодексу України передбачає наступне: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 3 статті 257 Митного кодексу України визначено, що митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено Митним кодексу України оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України передбачено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Як встановлено судом, що Відділ УАМП та МТР у «Службовій записці» зазначив, що вказані в Акті документальної невиїзної перевірки ТОВ «Волинська Фондова Компанія» () дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, якій надійшов на Волинську митницю ДФС листом від 22.07.2019 року №3183/7/03-20-14-08-10, повинен класифікуватись за кодом 8716 20 00 00 згідно з УКТЗЕД (інформація про визначений в ході перевірки код товару та підстави для класифікації товару за цим кодои зазначена на стор. 11 Акту перевірки).

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що митницею вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 485 МК України та притягнуто до відповідальності, де в період з 27.07.2017 року по 02.03.2017 року останній перебував на посаді митного брокера (агента з митного оформлення) ТзОВ «Глорія-Імпекс», м.Луцьк, вул. Вахтангова, бу. 16 під час митного оформлення товарів на м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №205070000/2017/007962 від 27.02.2019 року та №UA205090/2017/000325 від 02.03.2019 року заявив в них неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 104040,17 грн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в силу положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Представник позивача в судовому засіданні заперечуючи вину позивача, не навела будь-яких переконливих доказів в підтвердження відсутності вини останнього у вчиненому порушенні.

Крім того, директору ПрАТ «ВОЛИНСЬКА ФОНДОВА КОМПАНІЯ» Спященко О.Є. неодноразово митницею направлялись листи №3526/03-70-20-02 від 26.07.2019 року та № 4710/03-70-20-02 від 19.11.2019 року щодо необхідності прибуття на митницю для надання пояснень в частині заниження податкових зобов`язань, однак Спященко О.Є. не прибув, а направив на митницю лист (пояснення). Лист № 4710/03-70-20-02 від 19.11.2019 року отриманий Спященко О.Є. відповідно за довіреністю.

При цьому, позивачу неодноразово митницею направлялись листи №3528/03-70-20-02 від 26.07.2019 року та повторно рекомендованим поштовим повідомленням №335 лист № 4798/03-70-20-02 від 29.11.2019 року щодо необхідності прибуття на митницю для надання пояснень в частині заниження податкових зобов`язань. Даний лист ОСОБА_1 отримав 03.12.2019 року, однак останній не прибув на митницю, а надіслав лист (пояснень) від 09.08.2019 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході розгляду справи надав достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і довів правомірність та обґрунтованість прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк