Справа № 640/8565/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8565/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства ТРК «Подільські комунікації» на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства ТРК «Подільські комунікації» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №624 від 25 квітня 2019 року, зобов`язати Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення належним чином оформити і оприлюднити рішення з питання «Про визначення переможця конкурсу та видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької обл.» прийняте Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення 18 квітня 2019 року, а саме «Визнати приватне підприємство ТРК «Подільські комунікації», м.Ладижин Вінницької обл. «ЛАДА» переможцем конкурсу на отримання ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької обл.».

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відмовляючи у видачі ліцензії на мовлення відповідач не вказав конкретну норму Закону України «Про телебачення і радіомовлення», а обставини щодо невідповідності кандидатів критеріям, зазначеним у ч.14 ст.25 наведеного Закону документально не підтверджені, при цьому фактично відповідачем було прийнято рішення про визнання переможцем конкурсу позивача та про видачу йому ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької обл.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що твердження позивача про прийняття Національною радою 18.04.2019 рішення про переможця конкурсу на отримання ліцензії на мовлення на частоті 103,9 МГц у м.Ладижин не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки результати голосування з цього питання були скасовані протокольним рішенням відповідача під час того ж засідання, з огляду на наявність обставин, які унеможливили прийняття рішення на цьому засіданні, а рішення про відмову обом кандидатам у видачі ліцензії на мовлення на вказаній частоті було прийнято з підстав того, що жоден з кандидатів не набрав необхідної кількості голосів під час голосування, а тому оскаржуване рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №2265 від 20.12.2018 оголошено конкурс на отримання ліцензії на мовлення з використанням вільних радіоканалів (а.с.53-57 т.1), в тому числі на частоту 103.9 МГц в м.Ладижині Вінницької області та рішенням від 20.12.2018 №2264 (а.с.50-52) затверджено конкурсні умови.

18.04.2019 розпочалось засідання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, результати якого оформлені протоколом №12, відповідно до витягу з якого (а.с.76-78 т.1), питанням 6 порядку денного було «Про визначення переможця конкурсу та видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області».

Під час вказаного засідання встановлено, що на участь у конкурсі на отримання ліцензії з використанням вказаної частоти подано 2 заяви: від ТОВ «Медіа Інвест Про» («Подільске радіо») та ПП ТРК «Подільські Комунікації» («Лада»).

За наслідками заслуховування представників вказаних конкурсантів, якими були представлені презентації, Головою Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - Артеменком Ю. поставлено на голосування питання про визначення переможцем конкурсу в порядку надходження заяв, за результатами якого ТОВ «Медіа Інвест Про» отримало 4 голоси «за» та 3 голоси «утримались» - рішення не прийнято, а ПП ТРК «Подільські Комунікації» отримало 7 голосів «за» (одноголосно) - рішення прийнято.

Відповідно до інформації з витягу з протоколу №12 засідання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, у зв`язку з встановленням додаткової інформації щодо здійснення ПП ТРК «Подільські Комунікації» мовлення на м.Ладижин, Головою поставлено на голосування пропозицію про скасування результатів голосування, за що отримано 6 голосів «за» та 1 голос «утримались» та в подальшому одноголосно прийнято рішення про перенесення питання «Про визначення переможця конкурсу та видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області» на наступне засідання 25.04.2019.

Відповідно до витягу з протоколу №13 засідання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення 25.04.2019 (а.с.85-87 т.1) за наслідками розгляду питання 13 порядку денного «Про визначення переможця конкурсу та видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області» встановлено, що 18.04.2019 рішення про визначення переможцем ПП ТРК «Подільські Комунікації» було скасовано, оскільки В .Журавков (представник ТОВ «Медіа Інвест Про») надав інформацію, що ПП ТРК «Подільські Комунікації» отримало ліцензію на мовлення на частоті у Гайсині на конкурсі у 2018 році та здійснює мовлення на м.Ладижин.

Після заслуховування пояснень представника ПП ТРК «Подільські Комунікації», висловлення думок членів Національної ради, Головою поставлено питання про визначення переможця конкурсу в порядку надходження заяв, за результатами якого ТОВ «Медіа Інвест Про» отримало 1 голос «за» та 6 голосів «утримались» - рішення не прийнято, ПП ТРК «Подільські Комунікації» отримало 1 голос «за», 6 голосів «утримались» - рішення не прийнято.

Оскільки в результаті проведеного голосування переможця конкурсу не визначено, Голова Національної ради поставив на голосування проект рішення про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Медіа Інвест Про», ПП ТРК «Подільські Комунікації» у зв`язку з відсутністю переможця, за результатами голосування «за» проголосували 7 членів Національної ради (одноголосно) - рішення прийнято.

Результати проведення конкурсу на видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області, Національною радою з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення №624 від 25.04.2019 (а.с.88 т.1), яким відмовлено ТОВ «Медіа Інвест Про» та ПП ТРК «Подільські Комунікації» у видачі ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області.

Вважаючи зазначене рішення відповідача неправомірним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення від 25 квітня 2019 року щодо відмови у видачі ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м. Ладижин Вінницької області, відповідач діяв на підставі та у межах наданих повноважень, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття, неупереджено та добросовісно.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про телебачення і радіомовлення», Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», який визначає правові засади діяльності Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада) як конституційного, постійно діючого, колегіального, наглядового та регулюючого державного органу в галузі телерадіомовлення.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань регулюються Законом України «Про телебачення і радіомовлення».

Відповідно до ч.1, 6 ст.23 вказаного Закону ліцензування мовлення здійснюється виключно Національною радою відповідно до порядку та вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».

Видача ліцензій на мовлення здійснюється на конкурсних засадах (за результатами відкритих конкурсів) або без конкурсів (за заявковим принципом) у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 1, 2 ст.25 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» передбачено, що за результатами відкритих конкурсів здійснюється видача ліцензій на мовлення, пов`язане з використанням радіочастотного ресурсу, а також мовлення на вільних каналах багатоканальних мереж.

Конкурс на отримання ліцензії ініціюється, оголошується і проводиться Національною радою. Національна рада може ініціювати проведення конкурсу за власною ініціативою або за відповідним зверненням телерадіоорганізації.

Відповідно до ч.ч.13-14, 16 наведеної статті рішення про переможця конкурсу та про видачу ліцензії приймається Національною радою в місячний термін після завершення прийому заяв на отримання ліцензії.

При розгляді заяв Національна рада надає перевагу телерадіоорганізації, яка: а) здатна найкраще забезпечити виконання конкурсних умов; б) надає перевагу соціально важливим програмам (інформаційним, соціально-політичним, дитячим тощо), задовольняє інформаційні потреби національних меншин та забезпечує свободу слова; в) має перевагу у фінансово-економічних та професійно-технічних можливостях телерадіомовлення; г) є організацією суспільного телебачення і радіомовлення; ґ) протягом одного року до дня подання заяви не допускала порушень вимог цього Закону щодо розкриття інформації про всіх кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), про всіх пов`язаних осіб та про структуру власності; д) зобов`язується збільшити частку пісень державною мовою, передбачену частиною другою статті 9 цього Закону, на 5 і більше відсотків; е) здатна найкраще забезпечити інтереси виробників національного аудіовізуального продукту.

Протягом п`яти робочих днів після протокольного оформлення підсумків конкурсу Національна рада письмово повідомляє заявників про ухвалене рішення (копія рішення надсилається або видається).

Відповідно до ч.4, 5 ст.7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада). Правові засади формування та діяльності, статус, компетенція, повноваження, функції Національної ради та порядок їх здійснення визначаються Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» діяльність Національної ради ґрунтується на принципах законності, незалежності, об`єктивності, прозорості, доступності для громадськості, врахування культурної, ідеологічної та політичної багатоманітності в суспільстві, врахування загальновизнаних міжнародних норм та стандартів у галузі телерадіомовлення, повноти і всебічного розгляду питань та обґрунтованості прийнятих рішень.

Відповідно до ч.1 ст.17 наведеного Закону Національна рада в межах своїх повноважень приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.

Частинами 4-6 наведеної статті встановлено, що акти Національної ради, що не є регуляторними, не пізніше наступного дня після їх прийняття оприлюднюються на офіційному веб-сайті Національної ради, передаються для оприлюднення у друкованих засобах масової інформації Національної ради і набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інше не передбачено в самому акті, але не раніше дня їх оприлюднення.

Кожен акт індивідуальної дії Національної ради повинен містити мотивувальну частину, в якій зазначаються щонайменше такі дані: посилання на норму чинного закону України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії; обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин.

Крім загальних вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті, рішення про відмову у видачі ліцензії, рішення про відмову у продовженні строку дії ліцензії повинно містити щонайменше такі дані: підстави для відмови: обставини, з яких Національна рада виходила, приймаючи рішення про відмову у видачі ліцензії або рішення про відмову у продовженні строку дії ліцензії; нормативне обґрунтування прийнятого рішення: посилання на норму закону України, відповідно до якої встановлені Національною радою обставини надають їй право відмовити у видачі ліцензії або у продовженні ліцензії; обґрунтування надання переваги іншим учасникам: у разі прийняття рішення про відмову у видачі ліцензії за наслідками конкурсного відбору в рішенні зазначається, чи мала особа, стосовно якої прийнято рішення про відмову, встановлені законом переваги на отримання ліцензії, чи мали інші особи такі самі або інші переваги, з яких міркувань виходила Національна рада, надаючи перевагу щодо видачі ліцензії переможцю конкурсу, а не заявникові.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» виключно на засіданнях Національної ради, зокрема, приймаються рішення про видачу, продовження, переоформлення ліцензій на телерадіомовлення та про внесення змін до ліцензій.

Згідно з ч.6 наведеної статті рішення Національної ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше п`яти членів Національної ради.

Статтею 23 наведеного Закону передбачено, що порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Національної ради, який за поданням голови або не менше трьох членів Національної ради затверджується Національною радою більшістю від її складу.

Регламент Національної ради не може суперечити вимогам Конституції України, цього та інших законів України.

Рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 29 квітня 2015 року №581 затверджено Регламент Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, який відповідно до п.1.3 встановлює порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, проведення засідань, підготовки та прийняття рішень, визначає інші процедурні питання її діяльності.

Порядок розгляду питань на засіданні Національної ради регулюється підрозділом 5 розділу ІІІ Регламенту, відповідно до п.3.5.2 засідання Національної ради є правомочним, якщо на ньому присутні не менше шести членів Національної ради. У разі відсутності кворуму засідання не проводиться.

Згідно з п.3.5.4 Регламенту при наявності обставин, за яких рішення Національної ради не може бути прийняте на цьому засіданні, розгляд питання може бути перенесено.

Відповідно до п.3.5.11 Регламенту після завершення обговорення питання головуючий виносить проект рішення на голосування, зазначаючи назву і суть питання.

Пунктами 3.5.13, 3.5.14, 3.5.16 Регламенту передбачено, що голосування здійснюється кожним членом Національної ради особисто шляхом підняття руки.

Рішення Національної ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше п`яти членів Національної ради. Рішення, які не отримали необхідної кількості голосів, вважаються не прийнятими.

3.5.16. Рішення Національної ради про визначення переможця конкурсу, про відмову у видачі ліцензії на мовлення при проведенні конкурсу, відмову в переоформленні ліцензії на мовлення в частині програмної концепції мовлення, повинно бути вмотивованим.

Нормами п.3.5.17 Регламенту встановлено, що Національна рада може скасувати рішення з таких підстав, зокрема, за власною ініціативою.

З аналізу наведених норм законодавства, вбачається, що рішення за наслідком розгляду питання про визначення переможця конкурсу, про відмову у видачі ліцензії на мовлення при проведенні конкурсу приймаються на засіданнях Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, шляхом підняття руки кожним членом Національної ради та у разі, якщо за відповідне рішення проголосувало 5 і більше членів Національної ради, воно вважається прийнятим.

Набрання таким рішенням чинності пов`язане із дотриманням двох часових умов: 1) з моменту його прийняття; 2) не раніше дня його оприлюднення.

При цьому, Національна рада наділена повноваженнями щодо скасування прийнятих нею рішень з власної ініціативи.

Отже, рішення Національної ради про визнання переможцем конкурсу та видачу ліцензії на мовлення, яке не є регуляторним актом, набирає чинності після його офіційного оприлюднення у відповідності до підрозділу 7 «Оприлюднення рішень Національної ради та доведення їх змісту до виконавців» розділу ІІІ Регламенту.

Як вбачається з витягу з протоколу №12 засідання Національної ради від 18.04.2019 за наслідками голосування щодо питання про визначення переможцем конкурсу в порядку надходження заяв ТРК «Подільські Комунікації» отримало 7 голосів «за» (одноголосно) - рішення прийнято.

З відеозапису засідання Національної ради від 18.04.2019 (а.с.79 т.1, а.с.149 т.1) вбачається, що в подальшому Головою Національної ради було поставлено на голосування питання «Про визнання ПП ТРК «Подільські Комунікації» переможцем та видачу ліцензії на мовлення», за яке проголосували «за» всі сім членів Національної ради одноголосно, однак внаслідок отримання додаткової інформації від представника ТОВ «Медіа Інвест Про» щодо здійснення мовлення позивачем у м.Ладижині на іншій частоті, з метою встановлення всіх обставин стосовно наявності чи відсутності недоліків та переваг в учасників конкурсу, Головою було поставлено на голосування питання про скасування всіх попередніх рішень щодо обох конкурсантів, яке отримало 6 голосів «за» та 1 голос «утримався» - рішення прийнято.

Колегія суддів зазначає, що в цій частині наявна розбіжність між інформацією, викладеною у протоколі та обставинами, зафіксованими на відеозаписі засідання Національної ради.

Разом з тим, суд звертає увагу, що діяльність Національної ради ґрунтується на принципах незалежності, об`єктивності, прозорості, повноти і всебічного розгляду питань, при цьому відповідач наділений повноваженнями скасовувати свої рішення за власною ініціативою.

Суд звертає увагу, що незважаючи на те, що на засіданні Національної ради 18.04.2019 було прийнято рішення «Про визнання ПП ТРК «Подільські Комунікації» переможцем та видачу ліцензії на мовлення», однак вказане рішення на набрало чинності, оскільки не було оприлюднено та в подальшому таке рішення було скасовано Національною радою з власної ініціативи шляхом проведення голосування, що було підтримано відповідною кількістю членів (6 голосів «за»).

Отже, за наслідком розгляду питання порядку денного №6 «Про визначення переможця конкурсу та видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області» Національною радою не було прийнято остаточного рішення, яке підлягало оприлюдненню у встановленому Законом порядку, а розгляд даного питання було перенесено на засідання Національної ради 25.04.2019.

В той же час, на засіданні Національної ради з питань телебачення і радіомовлення 25.04.2019 за наслідками розгляду питання №13 порядку денного «Про визначення переможця конкурсу та видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області» повторно було поставлено на голосування питання про визнання переможця конкурсу у порядку надходження заяв, за результатами якого ТОВ «Медіа Інвест Про» отримало 1 голос «за» та 6 голосів «утримались» - рішення не прийнято, ПП ТРК «Подільські Комунікації» отримало 1 голос «за», 6 голосів «утримались» - рішення не прийнято.

Колегія суддів зазначає, що положення чинного законодавства не зобов`язують кожного окремого члена Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, який приймає участь в засідання Національної ради, обґрунтовувати мотиви свого голосування, в той же час, у випадку, якщо за поставлене на голосування питання проголосувало менше 5 членів Національної ради, рішення з такого питання не приймається.

Враховуючи, що за обох конкурсантів на отримання ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області проголосувало менше ніж 5 членів Національної ради, відповідач не міг прийняти рішення про визнання переможцем конкурсу ні ТОВ «Медіа Інвест Про», ні ПП ТРК «Подільські Комунікації».

У зв`язку з тим, що під час голосування за визначення переможцем конкурсу заяви ТОВ «Медіа Інвест Про» і ПП ТРК «Подільські Комунікації» щодо видачі ліцензії на мовлення не набрали необхідної кількості голосів, що за твердженням відповідача свідчить про невідповідність претендента критеріям, зазначеним у ч.14 ст.25 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», враховуючи, що Національна рада провела конкурс на отримання ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині, але не визначила його переможця, відповідно до ст.30 наведеного Закону, відповідач вважав за необхідне відмовити ТОВ «Медіа Інвест Про» і ПП ТРК «Подільські Комунікації» у видачі ліцензії на мовлення з використанням вказаної частоти.

За наслідками голосування по вказаному питанню, Національною радою одноголосно прийнято рішення №624 від 25.04.2019 (а.с.88 т.1), яким відмовлено ТОВ «Медіа Інвест Про» («Подільське радіо») і ПП ТРК «Подільські Комунікації» («Лада») у видачі ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області.

Суд вважає за необхідне зазначити, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та від 22.05.2020 у справі №825/2328/16, яка має бути врахована судом при виборі та застосування норм права.

Колегія суддів вважає, що відповідачем в повному обсязі дотримано вимоги законодавства в частині обґрунтованості та вмотивованості прийнятого рішення, оскільки за відсутності достатньої кількості голосів відповідач позбавлений права прийняти рішення про визнання переможця конкурсу та видачі ліцензії на мовлення, що відображено в рішенні №624 від 25.04.2019 із посиланням на невідповідність обох конкурсантів в критеріям, визначеним у ч.14 ст.25 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

При цьому, положеннями чинного законодавства не визначено обов`язку відповідача приймати рішення про визнання конкурсу таким, що не відбувся у випадку, коли за всіх кандидатів на отримання ліцензії на мовлення проголосувало менше необхідної кількості членів Національної ради, а тому суд відхиляє посилання апелянта на прийняття відповідачем неналежного рішення за наслідками конкурсу на видачу ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області, який фактично був проведений, однак без визначення переможця.

Посилання апелянта на відсутність у ст.30 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» такої підстави для відмови, як не набрання учасниками конкурсу відповідної кількості голосів, не спростовує того факту, що відповідач не міг прийняти рішення про визнання ТОВ «Медіа Інвест Про» («Подільське радіо») чи ПП ТРК «Подільські Комунікації» («Лада») переможцем конкурсу із подальшою видачею ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині Вінницької області, якщо за це рішення проголосувало менше ніж 5 членів Національної ради з питань телебачення і радіомовлення.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи рішення від 25.04.2019 №624 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у визначений законодавством спосіб, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування, а беручи до уваги, що рішення Національної ради про визнання позивача переможцем конкурсу на отримання ліцензії на мовлення з використанням частоти 103,9 МГц у м.Ладижині не набуло чинності та в подальшому було скасовано, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача належним чином оформити і оприлюднити таке рішення є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зокрема, в п.30 Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства ТРК «Подільські комунікації» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 20 липня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма