Справа № 160/11551/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника позивача: Свириденка Д.І.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Енергопрогрес» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідач, встановивши за результатами проведеної камеральної перевірки ТОВ «Компанія Енергопрогрес» порушення останнім граничних строків реєстрації податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю) відповідно до законодавства, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), дійшов невірного висновку про те, що за таке порушення мають бути застосовані штрафні санкції, передбачені п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, оскільки нормами цього Кодексу не передбачено штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію або не реєстрацію податкових накладних в трьох окремих випадках: а) якщо податкові накладні не надаються покупцю; б) якщо податкові накладні складаються на операції, звільнені від оподаткування; в) якщо податкові накладні складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою; на думку відповідача (в рішенні ДФС на скаргу) штраф не застосовується в таких випадках (за дотримання двох умов одночасно): а) податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, звільнені від оподаткування; б) податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою. Так, в п.120-1.1 та п.120-1.2 ст.120-1 ПК України в якості окремого виключення з переліку податкових накладних, на які поширюється відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, вказано «податкову накладну, що не надається отримувачу (покупцю)». Варіант тлумачення відповідачем статті 120-1 ПК України є буквальним без врахування контексту правової норми та її внутрішньої логіки, зв`язку із іншими нормами цього Кодексу, а також сенсу ведення Системи електронного адміністрування ПДВ. Факт відсутності реєстрації або несвоєчасної реєстрації податкових накладних, які не надаються покупцю, не впливає на результати податкового обліку контрагентів, не призводить до негативних наслідків для бюджету чи будь-яких третіх осіб. Вказана в акті камеральної перевірки зведена податкова накладна №17 від 31.01.2018р. була фактично зареєстрована 14.06.2018р. та не підлягала наданню отримувачу (покупцю), а тому жоден з контрагентів позивача не зазнав і не міг зазнати шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту. З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини стосовно пропорційності співвідношення між засобами державного втручання та метою, яку прагнуть досягти, а також п.56.21 ст.56 ПК України відносно дій в разі можливості неоднозначного (множинного) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, позивач вважає, що рішення має бути прийнято на користь платника податків, а спірне податкове повідомлення-рішення скасоване як протиправне. Окремою підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення є те, що позивач взагалі помилково зареєстрував цю податкову накладну, адже операція, на яку ця накладна була складена та зареєстрована, не містила зобов`язань з ПДВ, оскільки взагалі не є об`єктом оподаткування згідно з абзацом 2 пункту 196.1.5 статті 196 ПК України, яким передбачено, що не є об`єктом оподаткування операції з відступлення права вимоги, переведення боргу, торгівлі за грошові кошти абр цінні папери борговими зобов`язаннями (вимогами). Водночас, позивач помилково керувався пунктом 198.5 статті 198 ПК України, яка зокрема передбачає, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, -у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися. Відтак, платник податків не може нести відповідальність за невиконання обов`язку, який на нього закон не покладав (операція не була об`єктом оподаткування, відповідно, і не було бази оподаткування). Тобто, немає обов`язку - немає і відповідальності, як похідного від обов`язку інституту. Таким чином, оскаржене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню з вищенаведених підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: належним чином завірених копій доданих до позовної заяви документів для відповідача.
На виконання вимог ухвали суду від 25.11.2019р. позивачем 28.12.2019р. усунуто вказані недоліки позовної заяви.
20.02.2020р. від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем зауважено, що зміст відзиву відповідача зводиться до відтворення змісту акта перевірки та відповідей при оскарженні податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, в яких ніяких конкретних контрдоводів на аргументи позивача, наведені у позові (тлумачення норм права, судових рішень тощо), не надано. З огляду на це, на думку позивача, наведені у відзиві аргументи відповідача не спростовують доводів позивача, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.
Також вищезазначеною ухвалою суду витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Енергопрогрес» завірені належним чином копії первинних документів по господарським операціям з ДП «Дзержинськвантажтранс», на підставі яких була складена та зареєстрована зведена податкова накладна №17 від 31.01.2018р.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 08.04.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, але 08.04.2020 на електронну адресу суду від нього надійшло клопотання, в якій останній просив суд перенести дату судового засідання, у зв`язку із запровадженням карантину у м. Дніпро.
Підготовче засідання було відкладено на 12.05.2020 року на 10:00год.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 10 червня 2020 року на 13.00год.
Представник позивача в підготовче судове засідання 10.06.2020р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, при цьому 09.06.2020р. до канцелярії суду від нього надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на строк після карантину та витребування доказів у зв`язку зі змінами в законодавстві.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 10.06.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Також вказаною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача в частині витребування у відповідача додаткових доказів та витребувано у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області додаткові докази у справі, а саме:
01.07.2020р. від позивача надійшло клопотання про заміну первинного відповідача у справі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області його правонаступником ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Також 01.07.2020р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що у зв`язку із змінами в законодавстві, а саме: доповненням розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України пунктом 73 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020р. №466-IX, який набрав чинності 23.05.2020р., перегляду підлягають податкові повідомлення-рішення, прийняті у період з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, а цей термін є значним і кількість прийнятих у ньому податкових повідомлень-рішень численною, при цьому, вказаним законом не встановлено термін, протягом якого такі податкові повідомлення-рішення мають бути переглянутими, та черговість такого перегляду, тому відповідачу необхідний додатковий час на вирішення питання щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного в рамках цієї справи податкового повідомлення-рішення у розумінні приписів п.73 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
У судовому засіданні 01.07.2020р. усною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача та допущено процесуальне правонаступництво відповідача у справі, що розглядається, шляхом заміни первинного відповідача у справі ГУ ДФС у Дніпропетровській області його правонаступником ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Також у судовому засіданні 01.07.2020р. задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи на 14.07.2020р. на 14:00год.
Представник відповідача у судове засідання 14.07.2020р. знов не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Незгода позивача з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Так, реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно з абзацами третім та четвертим пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Так, стаття 120-1 ПК України встановлює штрафні санкції для платників податків за порушення строків реєстрації податкових накладних (розрахунків коригування до податкових накладних). При цьому норми містять виключення для певних податкових накладних.
При цьому, спірним в даному випадку є саме тлумачення ст.120-1 ПК України щодо виключень для застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію, в тому числі, податкової накладної, вказаної в акті камеральної перевірки від 21.02.2019р. №7891/161/04-36-55-05-21/37481831, яка не підлягала наданню отримувачу (покупцю).
Так, на думку позивача штраф не застосовується в трьох окремих випадках:
- якщо податкові накладні не надаються покупцю;
- якщо податкові накладні складаються на операції, які звільнені від оподаткування;
- якщо податкові накладні складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою.
На думку відповідача штраф не застосовується в таких випадках:
- податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, які звільнені від оподаткування;
- податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою.
При цьому системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1статті 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);
02 - Складена на постачання неплатнику податку;
03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;
04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;
05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;
06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;
07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на догану вартість;
10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку
податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за
якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в
оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;
11 - Складена за щоденними підсумками операцій;
12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);
13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;
14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;
15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до
статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.
В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).
Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Так, у спірній зведеній податковій накладній від 31.01.2018р. №17 на суму ПДВ 552897,81грн., зазначено, що вона не підлягала наданню отримувачу (покупцю) через те, що складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість (у верхній лівій частині цієї накладної у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» проставлено тип причини 08).
При цьому позивач стверджує, що операція, на яку ця зведена податкова накладна була складена та зареєстрована, не містила зобов`язань з ПДВ, оскільки взагалі не є об`єктом оподаткування згідно з абзацом 2 пункту 196.1.5 статті 196 ПК України, яким передбачено, що не є об`єктом оподаткування операції з відступлення права вимоги, переведення боргу, торгівлі за грошові кошти абр цінні папери борговими зобов`язаннями (вимогами), тому спірна податкова накладна взагалі помилково зареєстрована в ЄРПН.
Разом з тим, доказів вчинення будь-яких дій щодо скасування реєстрації цієї зведеної податкової накладної як помилково зареєстрованої, позивачем не надано.
Натомість, відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Таким чином, платник податку має скласти зведену податкову накладну для нарахування податкових зобов`язань; така зведена податкова накладна складається за товарами, придбаними з ПДВ; зведена податкова накладна складається, зокрема, у разі якщо товари, придбані з ПДВ, призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу), при цьому зведена податкова накладна має бути зареєстрована в ЄРПН.
Крім того, відповідно до п.201.3 ст.201 ПК України у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком.
Спірна податкова накладна не містить ані запису «Без ПДВ», ані посилання на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи Кодексу та/або міжнародного договору, яким передбачено звільнення від оподаткування податком.
- рядок II - загальна сума ПДВ;
- рядок III - загальна сума ПДВ за основною ставкою;
- рядок V-усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20).
За наведених обставин, судом встановлено, що зведена податкова накладна, яка зареєстрована позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, хоча і не підлягала наданню отримувачу (покупцю), проте ця накладна не була складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, а тому відсутні дві обов`язкові умови для не застосування штрафу на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.
Відтак, суд доходить висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Приведене вище правозастосування відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 04.09.2018р. у справі №816/1488/17.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України від 16.01.2020 року №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23.05.2020 року, підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 73, відповідно до якого:
«Штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень».
При цьому, відповідно до вказаних змін контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999р. №1-рп/1999 зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
При цьому суд зауважує, що відповідачем станом на час розгляду справи не надано доказів щодо відкликання цього податкового повідомлення-рішення після внесення змін до ПК України Законом України від 16.01.2020 року №466-ІХ на виконання вимог пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на таке.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому ч.3 ст.139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Компанія Енергопрогрес» задоволено частково, то понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення їх з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3300,80грн.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24.07.2020р.

Суддя О.М. Турова