Справа № 160/3257/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року Справа № 160/3257/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, -
Ухвалою суду від 27.03.2020 року було відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
13.04.2020 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ГУНП в Дніпропетровській області надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до яких третя особа підтвердила факт проходження служби позивачем в органах внутрішніх справ та Національної поліції з 2013 по 2020 роки. Також, третя особа зазначає, що наказом ГУ НП від 02.01.2020р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), з огляду на що ДДУВС має правові підстави на відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням ОСОБА_1
13.07.2020р. до суду надійшли пояснення від 06.07.2020р., в яких відповідач зазначає, що на момент укладення договору 03.08.2013р. не був суб`єктом правовідносин, оскільки не досяг 18-річного віку, внаслідок чого вважає договір таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Також в поясненнях зазначає, що 01.12.206р. на виконання вимог ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» між ним, ДДУВС та ГУНП в Дніпропетровській області бу укладений договір про здобуття освіти у ДДУАС №2873 умови якого застосовуються до відносин, які виникли з 03.08.2013р. - з дня наказу про зарахування до ДДУВС. Договір №2873 від 01.12.2016р. не відповідає вимогам - у відомостях щодо замовника не заповнено графу «який діє на підставі», що дає підстави вважати договір не дійсним. Крім того, у поясненнях відповідач зазначає, що згідно ч.2 ст.193 КАС України суд розглядає справи по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті, тобто не пізніше 25.06.2020р., підстави для зупинення розгляду справи відсутні, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі.
Ухвалою суду від 31.07.2020 року відмовлено в закритті провадження у справі.
Станом на 23.07.2020 року до суду не надходили інші письмові заяви по суті справи від сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно витягу з наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) №224 ос від 03.08.2013р. ОСОБА_1 зараховано з 03.08.2013р. курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ та присвоєно перше звання «рядовий міліції».
01.12.2016 між ДДУВС (виконавець), ГУ НП в Дніпропетровській області (замовник) та громадянином України рядовим поліції Крупським С.В. (особа), був укладений Договір про навчання №2873 про навчання ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням за денною формою навчання фахівців освітнього ступеню «бакалавр» за напрямком підготовки 6.030401 «Правознавство».
Відповідно до п. 7.4 вищенаведеного Договору після його підписання Договір №1900 від 03.08.2013 вважається припиненим.
Наказом ДДУВС №42 о/с від 24.02.0217р. ОСОБА_1 направлено у розпорядження з 01.03.0217р. до ГУ НП в Дніпропетровській області для призначення на посаду згідно з отриманим фахом: Факультет підготовки фахівців для органів досудового розслідування.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №83 о/с від 01.03.2017р. лейтенанта поліції Крупського С.В. призначено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Павлоградського відділу поліції.
Згідно витягу з наказу ГУ НП в Дніпропетровській області №1 о/с від 02.01.2020р. старшого лейтенанта поліції Крупського С.В. слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Павлоградського відділу звільнено за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) з 02.01.2020р.
У зв`язку тим, що в добровільному порядку відповідачем витрати, пов`язані з її утриманням у ДДУВС не відшкодовано, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Згідно витягу зі Статуту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України №1277 від 30.11.2016р. зазначено, що Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ знаходиться у сфері управління Міністерства внутрішніх справ, засновником Університету є держава в особі центрального органу виконавчої влади - Міністерство внутрішніх справ, а тому в спірних правовідносинах позивач виступає саме як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.
Підстави, порядок та механізм відшкодування Міністерству внутрішніх справ України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, визначено ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» та нормами Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017р. №261 (надалі - Порядок №261).
Частиною 4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3-4 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:
- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
- оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
За умовами договору від 01.12.2016р. від №2873 (пункт 2.3.6), у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, особа, яка проходить службу зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Відповідно до п. 3.3 вищенаведеного договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи середнього складу Національної поліції із служби протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
В п.4.1 договору від 01.12.2016р. від №2873 зокрема вказано, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних:
- з грошовим, продовольчим, речовим і медичним забезпеченням;
- перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу;
- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Згідно п.4.5 вказаного договору визначено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Щодо заперечень відповідача викладених у поясненнях від 06.07.2020р., суд зазначає про їх безпідставність з огляду на те, що станом на дату (01.12.2016р.) укладання договору №2873 про навчання ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, відповідно до умов якого подано даний позов, відповідач був повнолітнім та відповідно до положень ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З огляду на вищевикладене, враховуючи фактичні обставини у цій справі, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ та обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз не здійснювалися, то судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст.2, 5, 132, 134, 139, 241, 242 - 246, 255, 262, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко