Справа № 320/3340/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року № 320/3340/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у місті Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Восход - України" до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Восход - України" з позовом до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Струць Д.В. від 04 квітня 2019 року про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні № 52631132, якою прийнято рішення «Скасувати документ «Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу» від 14.06.2017, що видав ОСОБА_1 » та від 02 серпня 2019 року у виконавчому провадженні №52631132, якою відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №810/4277/14 від 05.03.2015, виданого Київським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «ВОСХОД-УКРАЇНИ» на користь держави фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 2 069 828, 68 грн;

- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прізова Вадима Ігоровича, яка виразилася у не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №52631132 з примусового виконання виконавчого листа №810/4277/14 виданого 05.03.2015 Київським окружним адміністративним судом;

- зобов`язати заступника начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прізова Вадима Ігоровича розглянути питання щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 13 ч. 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- визнати протиправною та скасувати Постанову заступника начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прізова Вадима Ігоровича про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №52631132 від 11.03.2020;

- визнати протиправною та скасувати Постанову заступника начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прізова Вадима Ігоровича про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №52631132 від 02.04.2020.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на протиправність спірних постанов, прийнятих у виконавчому провадженні №52631132 та незаконність дій відповідача під час їх прийняття. На думку ПП «ВОСХОД-УКРАЇНИ», скасування процесуального документу "Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу" від 14.06.2017 та відновлення виконавчого провадження №52631132, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки вчинено з порушенням встановлених законодавством строків. Наголошено, що серед іншого, Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у не закінченні виконавчого провадження №52631132, з огляду на те, що матеріали виконавчого провадження не містять виконавчий документ та заяву стягувача про пред`явлення його до виконання за відновленим виконавчим провадженням.

На переконання позивача, ігнорування приписів законодавства та встановленого ним порядку вчинення виконавчих дій, призвело до видання відповідачем оскаржуваних постанов.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, із заявою по суті справи до суду не звертався.

Ухвалою суду від 04.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

16 червня 2020 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду витребувано докази у справі від відповідача.

У судове засідання, призначене на 30.06.2020, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Разом з цим, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, тому суд, керуючись положеннями статті 205 КАС України перейшов у письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 30 липня 2014 року Київським окружним адміністративним судом у справі №810/4277/14 було прийнято постанову, якою адміністративний позов Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державної інспекції України з контролю за цінами задоволено та стягнуто з Приватного підприємства «Восход-України» до Державного бюджету України фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 2069828,68 грн.

11 жовтня 2016 року Обухівським міськрайонним відділом виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження №52631132 на підставі виконавчого листа №810/4277/14, виданого 05 березня 2015 року Київським окружним адміністративним судом.

14 червня 2017 року старшим виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Зеленевичем О.В. було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою виконавчий документ, на підставі п.2 ч. 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

У подальшому, 04.04.2019 начальником відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Струць Д.В., винесено постанову про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №52631132, якою прийнято рішення «Скасувати документ «Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу» від 14.06.2017, що видав ОСОБА_1 ».

Також, постановою від 02 серпня 2019 року у виконавчому провадженні №52631132 відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №810/4277/14 від 05.03.2015, виданого Київським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «ВОСХОД-УКРАЇНИ» на користь держави фінансових санкцій у вигляді штрафу.

11 березня 2020 року заступником начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Прізовим Вадимом Ігоровичем було прийнято виконавче провадження №52631132.

Постановою про розшук майна боржника від 11 березня 2020 року у виконавчому провадженні № 52631132, оголошено в розшук майно боржника, що належить приватному підприємству «ВОСХОД-УКРАЇНИ».

Постановою про арешт коштів боржника від 02 травня 2020 року у виконавчому провадженні №52631132, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Приватному підприємству «ВОСХОД-УКРАЇНИ».

Позивач вважає, що скасування відповідачем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.04.2019 є незаконним, а всі подальші постанови, прийняті у рамках виконавчого провадження №52631132 протиправними, у зв`язку із чим, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

Відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до абзаців 2,3 вказаної норми, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

З наведених положень убачається, що у разі виявлення протиправності постанови, прийнятої державним виконавцем, керівник органу державної виконавчої служби наділений повноваженнями на скасування такої постанови.

Судовим розглядом справи встановлено та з`ясовується із матеріалів виконавчого провадження №52631132, що начальником Обухівськогой міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Київській області видано постанову про скасування процесуального документу від 04.04.2019.

У відповідності до даної постанови, перевіркою начальника встановлено порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", а саме не перевірено в повному обсязі майнового стану боржника, у зв`язку із чим, постановлено скасувати документ "Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу".

Суд звертає увагу, що окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Міністерства юстиції України 02.04.2012 за №512/5 (далі - Інструкція №512/5.

Розділом ХІІ Інструкції №512/5 закріплено Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження.

Перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Пункт 3 Інструкції №512/5 визначає, що про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються:

підстави витребування цього виконавчого провадження;

у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності;

у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються:

підстави перевірки виконавчого провадження;

строки проведення перевірки;

у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону;

у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;

строк виконання постанови;

коло осіб, яким надсилаються копії постанови;

інша необхідна інформація.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, зокрема, виконавче провадження №52631132, суд наголошує, що останнє, всупереч наведеним вимогам Інструкції, не містить постанову про проведення перевірки. Матеріали провадження містять тільки постанову про результати перевірки виконавчого провадження.

Це означає, що відповідачем порушено встановлений порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження. При цьому, факт відсутності постанови про проведення перевірки унеможливлює встановлення обставин, що зумовили проведення перевірки, які в обов`язковому порядку в ній зазначаються.

За таких обставин, суд констатує, що виконавчим органом не дотримано закріпленої законодавством процедури здійснення виконавчих дій, що вказує на не відповідність проведеної перевірки вимогам та приписам спеціального законодавства. А тому, постанова про скасування процесуального документу від 04.04.2019, прийнята за результатами такої перевірки, є протиправною та необґрунтованою.

Також, як вже було зазначено судом вище, постановою від 02 серпня 2019 року у виконавчому провадженні №52631132, відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №810/4277/14 від 05.03.2015, виданого Київським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «ВОСХОД-УКРАЇНИ» на користь держави фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 2 069 828, 68 грн.

Даною постановою, пунктом 3, встановлено, що стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов`язаний у місячний строк з дня надходження постанови пред`явити його до виконання.

Суд звертає увагу, що положеннями статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, відновлення виконавчого провадження законодавець пов`язує, у тому числі, із скасуванням в установленому законом порядку постанови державного виконавця повернення виконавчого документа стягувачу. У даному ж випадку, враховуючи вищенаведені висновки суду, неможливо стверджувати про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в установленому законом порядку, тому, відновлення виконавчого провадження №52631132 відбулось не у відповідності до вимог чинного законодавства.

Між тим, суд також звертає увагу, що імперативним приписом права є те, що виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У той же час, як свідчать матеріали справи, постанова про відновлення виконавчого провадження прийнята 02.08.2019, а постанова про скасування процесуального документу - 04.04.2019. Тобто, відповідач відновив виконавче провадження майже через чотири місяці після одержання відповідного рішення.

Таким чином, наявні підстави для висновку про незаконність та безпідставність постанови державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про відновлення виконавчого провадження від 02.08.2019.

Поряд із цим, матеріали виконавчого провадження №52631132 містять іншу постанову про відновлення виконавчого провадження, датовану 23.08.2020, правові підстави прийняття якої не з`ясовуються та не убачаються з матеріалів справи.

Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, оскільки судом встановлено протиправність дій виконавчого органу щодо відновлення виконавчого провадження №52631132, а матеріали виконавчого провадження містять дві постанови про відновлення виконавчого провадження, однак позивач оскаржує лише постанову про відновлення виконавчого провадження від 02.08.2019, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною і скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження від 23.08.2019.

Суд також зазначає, що за наслідком відновлення виконавчого провадження, у рамках виконавчого провадження №52631132 виконавцем було оголошено у розшук майно позивача та арештовано його кошти.

Проте, з огляду на необґрунтованість дій відповідача щодо скасування процесуального документу та відновлення виконавчого провадження, зазначені дії не можуть спричиняти виникнення правових наслідків у виді розшуку майна ПП "Восход - України" та арешту його коштів, а тому постанова про розшук майна боржника від 11.03.2020 та постанова про арешт коштів боржника від 02.04.2020, підлягають скасуванню.

Водночас, щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №52631132 та зобов`язати вчинити такі дії, суд зазначає наступне.

Так, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження та зобов`язати його закінчити виконавче провадження, мотивуючи це тим, що стягувачем не було пред`явлено виконавчий лист у місячний строк з моменту відновлення провадження.

Дійсно, відповідно до пункту 13 частини першої статті 39 КАС України, виконавче провадження підлягає закінченню у разі непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону.

Однак, суд звертає увагу позивача, що за результатами розгляду даної справи суд дійшов висновку про протиправність та скасування постанов про відновлення виконавчого провадження №52631132 від 08.02.2019 та від 23.08.2019.

Тобто, з моменту набрання цим рішенням законної сили, постанови від 08.02.2019 та від 23.08.2019 вважаються скасованими у судовому порядку, відповідно, виконавче провадження №52631132 є таким, що не відновлювалось.

Відтак, у відповідача не виникало і не виникне обов`язку щодо закінчення провадження №52631132 у зв`язку із непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням, тому позовні вимоги у цій частині не обґрунтовуються правовим чином та не підлягають задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про незаконність дій відповідача, а позовні вимоги визнає такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 10510,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 14.04.2020 та від 09.06.2020 (а.с. 30,49).

Отже, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Обухівськогой міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Струць Д.В. від 04 квітня 2019 року про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №52631132.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Балабан В.В. від 02 серпня 2019 року про відновлення виконавчого провадження у виконавчому провадженні №52631132.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Балабан В.В. від 23 серпня 2019 року про відновлення виконавчого провадження у виконавчому провадженні №52631132.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прізова Вадима Ігоровича від 11.03.2020 про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №52631132.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прізова Вадима Ігоровича про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №52631132 від 02.04.2020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Восход - України" () за рахунок бюджетних асигнувань Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () судовий збір у розмірі 8408 (вісім тисяч чотириста вісім) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.