Справа № 200/2829/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р. Справа№200/2829/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій щодо відмови в зарахуванні до загального страхового стажу періодів роботи з 16.01.1992 по 15.10.2004, та з 04.05.1992 по 21.12.1998 року, зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи 16.01.1992 по 15.10.2004, та з 04.05.1992 по 21.12.1998 року згідно записів про стаж, що містяться у трудовій книжці серія НОМЕР_2 0139669 від 15.08.1997 та вкладишу до трудової книжки серія НОМЕР_3 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

01.04.2020 року на адресу суду надійшли додаткові документи від позивача.

15.04.2020 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 червня 2020 року, витребувано у відповідача індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

15 червня 2020 року на адресу суду надійшли витребувані докази від відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08 липня 2020 року.

У судове засідання, призначене на 08 липня 2020 року сторони не з`явились, про дату, час і місце засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ст. 205 КАС України суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що йому було призначено пенсію розпорядженням відповідача від 23.12.2019 року. Відповідно до листа відповідача від 20.01.2020 року №1342/34-1/05 позивач дізнався про те, що у зв`язку з доопрацюванням пенсійної справи управлінням було виявлено накладення записів трудової книжки, а саме період роботи з 16.01.1992 по 15.10.2004 у МЧП «СААК» та період роботи з 04.05.1992 по 21.12.1998 у ПСП «Універсал». Позивача було повідомлено про те, що в разі не підтвердження ним факту його роботи на цих підприємствах, управлінням буде винесено рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначив, що відсутність можливості підтвердити періоди його роботи не може слугувати його виною. Дії відповідача вважає протиправними, просив задовольнити позов.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що в ході доопрацювання пенсійної справи було виявлено, що деякі записи у трудовій книжці накладаються одна на одну, а саме: період роботи з 16.01.1992 по 15.10.2004 у МЧП «СААК» та період роботи з 04.05.1992 по 21.12.1998 у ПСП «Універсал». У зв`язку з наведеним необхідно підтвердити факт роботи на цих підприємствах. Оскільки позивачем на підтвердження не надано жодних документів, управління вимушене прийняти рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 15 жовтня 1999 року), та особою, що претендує на призначення пенсії за віком. (а.с. 7-8,13)

Відповідач Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 21.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою за призначенням/перерахунком пенсії №10125. (а.с. 47)

До зазначеної заяви позивачем надано трудову книжку серії НОМЕР_3 .

Судом на підставі даних трудової книжки позивача (ИТ НОМЕР_5 0139669 від 15.08.1977 року) встановлено, що ОСОБА_1 працював у МПП «СААК» з 16.01.1992 по 15.10.2004 року, а саме:

- на підставі наказу від 16.01.1992 року № 46 прийнято облицювальником 5 розряду;

- на підставі наказу від 15.10.2004 року № 34 звільнено за власним бажанням згідно КЗпП. (а.с. 25)

Крім того, судом на підставі даних трудової книжки позивача (ИТ НОМЕР_5 0139669 від 20.07.1986 року) встановлено, що ОСОБА_1 працював у ПСП «Універсал» з 04.05.1992 по 21.12.1998 року, а саме:

- на підставі наказу від 04.05.1992 року № 12 прийнято охоронником;

- на підставі наказу від 21.12.1998 року № 26 звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП. (а.с. 32)

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №71 позивачу призначено пенсію за віком з 21.12.2019 року (а.с. 45)

Відповідно до розрахунку стажу з підсистеми ІКІС ПФУ до страхового стажу позивача зараховано періоди роботи з 01.07.1991 по 18.04.1992 року, з 04.05.1992 по 21.12.1998 року, з 22.12.1998 по 31.12.2003 року. Водночас до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 19.04.1992 по 03.05.1992 року та з 01.01.2004 по 15.10.2004 року. (а.с. 46)

Відповідно до довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані стосовно ОСОБА_1 . (а.с. 62)

Листом від 20.01.2020 року №1342/34-1/05 Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило позивача про те, що розпорядженням управління від 23.12.2019 року йому було призначено пенсію. Згідно трудової книжки страховий стаж складає 27 років 06 місяців 12 днів. Проте, в ході доопрацювання пенсійної справи було виявлено, що деякі записи в трудовій книжці накладаються одна на іншу, а саме: період роботи з 16.01.1992 по 15.10.2004 у МЧП «СААК» та період роботи з 04.05.1992 по 21.12.1998 у ПСП «Універсал». За таких обставин, необхідно підтвердити факт роботи на цих підприємствах. З огляду на викладене повідомлено позивача про необхідність надати до управління довідку, яка підтверджує, що позивач дійсно працював у період з 16.01.1992 по 15.10.2004 у МЧП «СААК». В разі не підтвердження зазначеного періоду роботи, управління буде вимушене виключити зазначений період роботи зі страхового стажу, а також буде винесено рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. (а.с. 50-51)

На звернення позивача Комунальною установою «Трудовий архів м. Маріуполя» надано лист від 13.03.2020 року №0617/05-01 про те, що документи з кадрових питань МЧП «СААК» та ПСП «Універсал» на держзберігання не надходили. Місце розташування документів МЧП «СААК» та ПСП «Універсал» архіву не відомо. (а.с. 42)

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 19.04.1992 по 03.05.1992 року та з 01.01.2004 по 15.10.2004 року у МЧП «СААК» через неможливість підтвердження факту роботи позивача у зазначеному підприємстві.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших передбачених джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Так, за період роботи до 01 січня 2004 року (дата набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у випадку, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, страховий стаж підтверджується відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637.

Починаючи з 01 січня 2004 року на підставі ст. 24 Закону страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. При цьому період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, враховується за умови, що за відповідний період щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, зарахування страхового стажу за даними документів про стаж, у т.ч. за даними трудової книжки, на які посилається позивач, чинним законодавством передбачено лише за період до 01.01.2004 р.

Разом з тим у випадку своєчасної сплати страхових внесків за відповідні періоди такі періоди зараховуються до трудового стажу, з якого обчислюється середньомісячний заробіток для обчислення пенсії.

Таким чином, факт роботи позивача у МЧП «СААК» у період з 16.01.1992 по 31.12.2003 року та у ПСП «Універсал» у період роботи з 04.05.1992 по 21.12.1998 року підтверджується насамперед відомостями у трудовій книжці.

Враховуючи зазначене, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 19.04.1992 по 03.05.1992 року у МЧП «СААК».

Водночас, у зв`язку з несплатою МЧП «СААК» страхових внесків за позивача та відсутністю відомостей дані стосовно ОСОБА_1 відповідачем правомірно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.2004 по 15.10.2004 року.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач самостійно вчиняв дії щодо розшуку архівних документів, ним були направлено запит до Комунальної установи «Трудовий архів м. Маріуполя», яка повідомила про те, що документи з кадрових питань МЧП «СААК» та ПСП «Універсал» на держзберігання не надходили. Місце розташування документів МЧП «СААК» та ПСП «Універсал» архіву не відомо.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позивачем використано всі можливості для пошуку архівних документів та підтвердження своєї роботи в періоди, які не були зараховані відповідачем до загального стажу.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд зазначає, що пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно до частини 1 статті 7 Закону № 1058-V загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За результатами судового розгляду встановлено, що відповідачем не дотримані державні гарантії реалізації позивачем, застрахованою особою, своїх прав, передбачених Законом № 1058-V.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що у разі неможливості одержання архівних документів, відповідач мав установити трудовий стаж на підставі показань свідків.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в даному випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Враховуючи положення ст. 46 Закону України №1058 соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (зокрема, постанови по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988 (скарга № 10465/83), запорукою вірного застосування - дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг цих повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування, рішення органу має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дій) суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (у т. ч. колегіальний орган) прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Одночасно суд зазначає, що поновлення порушеного права позивача має відбутись з моменту призначення йому пенсії, тому перерахунок відповідач зобов`язаний здійснити саме з дати призначення пенсії, 23.12.2019 року.

Зважаючи, що судом визнано протиправними дії відповідача щодо неврахування у страховий стаж при призначенні пенсії періоду роботи з 19.04.1992 по 03.05.1992 року у МЧП «СААК», а інших підстав для відмови в його зарахуванні не вбачається, суд констатує наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний стаж та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача саме з дати її призначення 23.12.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірного періоду роботи є неправомірною і період з 19.04.1992 по 03.05.1992 року у МЧП «СААК» (станом на дату звернення до відповідача із заявою за призначенням пенсії) повинен бути зарахований до страхового стажу позивача.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Нормами частини третьої статті 139 КАС встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 420,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 19.04.1992 по 03.05.1992 року у МЧП «СААК».

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) період роботи з 19.04.1992 по 03.05.1992 року у МЧП «СААК» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з дати її призначення - 23.12.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі в нарадчій кімнаті 23 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова