Справа № 120/69/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 липня 2020 р. Справа № 120/69/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, у якому просив:

- зобов`язати Управління Служби безпеки України у Вінницькій області надати довідку грошового забезпечення старшого оперуповноваженого 3 відділу Головного відділу військової контррозвідки Служби безпеки України по Національній гвардії МВС України для перерахунку пенсійного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсійного забезпечення та сплати недоплаченої суми пенсійного забезпечення з врахуванням 83% замість 70% грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог вказав на протиправність дій Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, які полягають у наданні неправдивої довідки про розмір грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, та на протиправність дій пенсійного органу щодо безпідставної зміни розрахунку пенсійного забезпечення з 83% грошового забезпечення на 70%, що вплинуло на загальний розмір його пенсії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених у ній недоліків.

23.01.2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, якою недоліки позовної заяви були усунені в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою, відповідачам встановлено строк на подачу відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду, 10.02.2020 року представником Управління Служби безпеки України у Вінницькій області надано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що управління не має права самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Разом із тим, реалізуючи свої права встановлені КАС України, Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області надіслано клопотання про відкликання раніше поданого відзиву на позовну заяву (вх. № 13342/20 від 18.05.2020 року). При цьому просив врахувати під час розгляду справи відомості про розмір грошового забезпечення, що надані позивачу у листі № 9/Д-30/129 від 22.01.2010 року Головного управління внутрішньої безпеки Служби безпеки України.

Відтак, враховуючи правову позицію Управління Служби безпеки України у Вінницькій області та те, що відповідно до заяви про зміну позовної заяви (вх. № 12662/20 від 08.05.2020 року) ОСОБА_1 позовних вимог до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області не заявляє, суд не приймає до уваги відзив, що поданий представником Управління Служби безпеки України у Вінницькій області.

10.02.2020 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4053/20), у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначає, що пенсія позивачу зменшена не була, а під час перерахунку основний розмір пенсії був обчислений у розмірі 70% грошового забезпечення відповідно до норм чинного законодавства на момент здійснення перерахунку. Зауважує, що проведений позивачу перерахунок пенсії не ставить під сумнів сутність змісту права позивача на соціальний захист, оскільки зменшення розміру отримуваної пенсії не відбулось. За таких обставин просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 28.02.2020 року провадження у справі №120/69/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Управління Служби безпеки України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - зупинено до набрання чинності рішення Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19 (Пз/9901/20/19).

08.05.2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зміну предмету позову (вх. 12662/20), в якому позивач просить:

- встановити пенсію у сумі 13611,46 грн із розрахунку 83% грошового забезпечення 16399,65 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на його користь недоплачену суму розміру пенсії у сумі 234889 грн.

При цьому, замість двох відповідачів, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, позивач визначив одного - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Предметом розгляду у даній справі визначив вимоги про перерахунок пенсійного забезпечення з врахуванням 83% грошового забезпечення замість 70% грошового забезпечення.

Тобто, ОСОБА_1 скористався правом встановленим пунктом 1 статті 47 КАС України та відмовився від позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління Служби безпеки України у Вінницькій області щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача із включенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Відтак, у зв`язку із подачею позивачем клопотання про зміну предмету позову, ухвалою суду від 12.05.2020 року провадження у справі поновлено та додатково встановлено відповідачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області строк для подачі відзиву на позовну заяву із врахуванням клопотання позивача про зміну предмету позову у справі, в порядку статті 162 КАС України.

26.05.2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про внесення змін до позовної заяви, в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Служби безпеки України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області противоправною та зобов`язати вчинити певні дії;

- зобов`язати Головне управління Служби безпеки України у Вінницькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України оновлену довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262 -XI1 "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з врахуванням листа Голови Служби безпеки України від 22.01.2020 року № 9/Д-30/129;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити щомісячну пенсію ОСОБА_1 згідно оновленої довідки з Головного управління Служби безпеки України у Вінницькій області в сумі 13611 грн 17 коп (тринадцять тисяч шістсот одинадцять гривень 17 копійок);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми пенсійного забезпечення в сумі 308377 грн 16 коп (триста вісім тисяч триста сімдесят сім гривень 16 копійок).

Ухвалою суду від 28.05.2020 року клопотання про внесення змін до позовної заяви повернуто ОСОБА_1 .

Також, 28.05.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх. № 14338), де Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заперечує про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та вказує, що управління здійснює перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям виключно на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами де особа проходила службу та не наділений повноваженнями щодо визначення складових грошового забезпечення, які мають бути включені як складові в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Зазначив, що розмір пенсії позивача обраховувався за формулою: грошове забезпечення*процент відповідних сум грошового забезпечення (який визначається відповідно до статті 13, 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"). Тобто, розмір грошового забезпечення відповідно до довідки СБУ склав 10995 грн, додаткових видів грошового забезпечення включено не було. Тому, згідно формули визначеної Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та відповідно до розпорядження на перерахунок пенсії, станом на 01.01.2020 року, розмір пенсії ОСОБА_1 склав 7696,5 грн з 70 % сум грошового забезпечення. Інших довідок про грошове забезпечення позивача до Головного управління не надходило.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, ОСОБА_1 подав відповідь на відзив (вх. № 15482/20 від 09.06.2020 року), в якій зазначив про хибність тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, тому просив його відхилити, а позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача про перерахунок пенсійного забезпечення з врахуванням 83% грошового забезпечення замість 70% грошового забезпечення, встановлення пенсії у розмірі 13611,46 грн та стягнення недоплаченої суми розміру пенсії у сумі 234889 грн.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області і з 16.10.1996 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" як військовослужбовець.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 року.

Основний розмір пенсії позивача під час його перерахунку був зменшений з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року (далі - Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року (далі - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Як вбачається із матеріалів справи, пенсія позивачу була встановлена та виплачувалась у розмірі 83% сум грошового забезпечення. Разом з тим, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року відповідно до Постанови № 103 та її основний розмір склав 70 % від грошового забезпечення.

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року (далі - Закон № 3668-VІ), внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, з 01.10.2011 року положення частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

У подальшому, відповідно до Закону України №1166-VІІ від 27.03.2014 року "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 року (далі - Закон №1166-VІІ), було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, де число "80" замінили на число "70" (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд доходить висновку, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014 року, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Всупереч наведеного, при здійснені перерахунку пенсії позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, відповідач застосував норми, які регулюють питання саме призначення пенсії, що є безпідставним.

При ухваленні рішення у даній справі, яка є типовою, судом, відповідно до частини 3 статті 291 КАС України враховані правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні від 04.02.2019 року, за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18 (Пз/9901/58/19), яке набрало чинності відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року.

Так, Верховним Судом у зразковій справі № 240/5401/18 встановлено, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, які змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнали.

У відповідності до частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, у урахуванням викладеного суд доходить висновку, що при перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 у відповідача були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із урахування положень частини 2 статті 13 цього ж Закону, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин відповідач безпідставно зменшив відсоткове значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року з 83 відсотків відповідних сум грошового забезпечення до 70 відсотків, а тому заявлені позивачем позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву від 28.05.2020 року щодо розгляду судом у справі № 120/4039/19-а вимог позивача в частині розрахунку та виплати пенсії в розмірі 83% (рішення суду від 16.01.2020 року), оскільки в даному випадку позивачем були заявленні позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача сплачувати щомісячно пенсійне забезпечення в сумі 10995 грн та стягнення недоплаченої суми пенсійних виплат в розмірі 76456 грн. Тобто предмет спору у справі 120/69/20-а та справі 120/4039/19-а є різними.

Більше того, судом у рішенні від 16.01.2020 року у справі № 120/4039/19-а не вирішувалося питання перерахунку та виплати пенсії позивачеві виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83% відповідних сум грошового забезпечення.

Що стосується встановлення позивачу пенсії у розмірі 13611,46 грн, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - Постанова №45).

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280 (далі - Положення №280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Окрім того суд зазначає, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд може прийняти інше рішення, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Разом з тим, у своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на системний аналіз викладених норм, суд дійшов до висновку, що повноваження щодо розрахунку розміру пенсії позивача, що підлягає встановленню та виплаті належить виключно до повноважень органу Пенсійного фонду України, тобто є дискреційними повноваженнями органу Пенсійного фонду України, суд в межах повноважень визначених Кодексом адміністративного судочинства України вправі вирішити питання про правомірність порядку, умов, строків нарахування та виплати пенсії, її складових, а не конкретно визначеного розміру пенсії.

Крім цього, розрахунок суми пенсії здійснено позивачем самостійно, а числові значення, використані під час такого розрахунку, не підтверджені жодним чином.

Відтак, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заявленої позивачем вимоги про встановлення розміру пенсії у сумі 13611,46 грн.

Аналогічного висновку суд доходить і щодо наступної позовної вимоги позивача про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на його користь недоплаченого розміру пенсії у сумі 234889 грн.

В той же час, суд вважає за необхідне скористатися правом наданим частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, та вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту порушеного права позивача зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83% відповідних сум грошового забезпечення, та нарахувати та виплатити суму недоплаченої пенсії позивачу.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 840,80 грн належить стягнути на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 83% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату недоплаченої суми пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 20.07.2020 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна