Справа № 522/11057/19
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/59/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши справу за адміністративним позовом громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - «Позивач»), 04.07.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу Борисевича Володимира Юрійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 000035 від 19.04.2019 р., а також закриття справи про адміністративне правопорушення у відношенні до нього за ст. 59-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - «КУпАП») у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що є капітаном судна закордонного плавання т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1), яке у квітні 2019 року прибуло у морський порт «Южний» (нині «Південний» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 341) для здійснення вантажних операцій. 18.04.2019 року державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Борисевич В.Ю. склав протокол №000035 про адміністративне правопорушення відносно Позивача, відповідальність за яке передбачена ч. 1. ст. 59-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що о 13:30 год. 18.04.2019 року встановлено факт забруднення внутрішніх морських вод і територіального моря України внаслідок скиду з т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) баластних вод в акваторію Аджаликського лиману з перевищенням гранично допустимих концентрацій по завислим речовинам та залізу , що є порушенням ст. 102 Водного кодексу України.Наступного дня, 19.04.2019 року Борисевич В.Ю. виніс постанову №000035 про адміністративне правопорушення, якою визнав Позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 59-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень за те, що Позивач допустив забруднення внутрішніх морських вод і територіального моря України внаслідок скиду з т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) баластних вод в акваторію Аджаликського лиману з перевищенням норм гранично допустимих концентрацій по залізу та завислим речовинам.

Проте, Позивач переконаний у тому, що винесена відносно нього постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, оскільки:

-в акваторію морського порту «Южний» з т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) скидався ізольований баласт, який був прийнятий у Чорному морі до входу судна в територіальні води України, а скидання такого ізольованого баласту в територіальному морі, внутрішніх водних шляхах України дозволяється без обмежень та контролю з боку державних органів;

-контроль (перевірка) відповідності ізольованого баласту т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) могла здійснюватися Відповідачем лише у випадку виникнення під час його скидання видимих (зримих) плавучих часток або видимих слідів нафти, нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі скиду, що призвело до погіршення якості води, натомість, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності вказаних підстав, а тому такий контроль (перевірка) були здійснені безпідставно та незаконно;

-на момент притягнення Позивача до адміністративної відповідальності був відсутній, встановлений Кабінетом Міністрів України порядок перевірки, взяття проб води та проведення їх аналізу, як передбачено п. 5-1 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 року № 269 (далі - «Правила № 269»), а тому Відповідач всупереч ст. 19 Конституції України діяв у спосіб, який не передбачено чинним законодавством України;

-у діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 59-1 КУпАП, настає саме за забруднення і засмічення територіальних і внутрішніх морських вод внаслідок скидів із суден, однак при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення Відповідач не довів належними та допустимими доказами факт забруднення акваторії порту внаслідок скидання баластних вод з ізольованої баластної системи Судна, оскільки не доведено факту забруднення акваторії порту та погіршення фонових показників води;

-провадження у справі про адміністративне правопорушення було проведено з істотними порушеннями прав та законних інтересів Позивача, оскільки останньому не була надана можливість скористатись послугами перекладача та адвоката, розгляд справи носив формальний характер без з`ясування всіх істотних обставин справи та був призначений на 18.04.2019 року, на той же самий день, що й протокол про адміністративне правопорушення № 000035 від 18.04.2019 року, у іншій адміністративно-територіальній одиниці, що унеможливило здійснення Позивачем будь-яких підготовчих дій для захисту своїх прав та інтересів під час провадження у справі тощо.

Отже, Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №000035 від 19 квітня 2019 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Борисевичем В.Ю., про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 59-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень, а також закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні до нього за ст. 59-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також Позивач просив поновити йому пропущений строк звернення до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення № 000035 від 19.04.2019 року він отримав через свого представника лише 02.07.2019 року на підтвердження чого надав адвокатський запит адвоката Волкова А.С. від 21.06.2019 року № 13455/ВБ та відповідь Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу на нього від 26.06.2019 року № 2485/10.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2019 року строк звернення до адміністративного суду з позовом Позивачу було поновлено та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Справа перебувала на розгляді судді Приморського районного суду м. Одеси Нікітіної С.Й.

На підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року було здійснено повторний авторозподіл та справа була передана на розгляд судді Шенцевій О.П.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2019 року справа була прийнята суддею Шенцевою О.П. до розгляду в загальному порядку.

03.02.2020 року представником Позивача адвокатом Брігом В.М. було подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Борисевича В.Ю., на належного відповідача Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу та у судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу проти задоволення клопотання не заперечував.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2020 року клопотання представника Позивача адвоката Бріга В.М. про заміну неналежного відповідача було задоволено та замінено первісного відповідача - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Борисевича В.Ю., на належного відповідача Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу (далі - «Відповідач»).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті у загальному порядку на 06.07.2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні надав заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

За приписами ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Позивач громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 обіймає посаду капітана т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1). У квітні 2019 року зазначене судно прибуло у морський порт «Южний» для здійснення вантажних операцій.

15.04.2019 року державними інспекторами Відповідача виявлено, що в районі причалу № 21 ТОВ «ТІС - Контейнерний термінал», біля корми т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) здійснюється скид вод в акваторію Аджалицького лиману під час якого спостерігаються видимі плавучі частки невідомого походження. Як зазначив у своєму відзиві Відповідач, вказані факти були ним зафіксовані засобами відео фіксації.

Цього ж дня, інспекторами Відповідача були вчинені наступні дії:

-складений акт обстеження підконтрольної території ЮФ ДП «АМПУ» від 15.04.2019 року;

-складена схема відбору проб поверхневих вод ЮФ ДП «АМПУ» в районі причалу № 21 ТОВ «ТІС-Контейнерний термінал» від 15.04.2019 року;

-складений акт відбору проб вод № 211 від 15.04.2019 року

-складений протокол № 215 від 15.04.2019 року.

Відповідно до протоколу № 215 вимірювань показників складу та властивостей морської води Аджалицького лиману Чорного моря в районі причалу № 21, 22 акваторії ТОВ «ТІС - Контейнерний термінал» м. Южне від 15.04.2019 року, встановлено перевищення нормативів гранично допустимих концентрацій завислих речовин у 2,5 рази біля корми т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) в порівнянні з фоновим відбором проб поверхневих вод на відстані 250 метрів.

Листом від 16.04.2019 року № 1495/08 Відповідач поінформував Позивача та агента т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1), що з 16.04.2019 року держінспекторами Відповідача будуть проводитись заходи, пов`язані зі збором інформації, метою яких є отримання відомостей про масові явища та процеси (забруднення акваторії Южненської філії ДП «АМПУ») у тому числі опитування членів екіпажу т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1), огляд суднового природоохоронного обладнання, огляд судна щодо наявності слідів підтікань забруднюючих речовин, з`ясування характеру скидів з судна тощо.

16.04.2019 року інспекторами Відповідача були відібрані проби баластних вод з баластної системи т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) та складено акт відбору проб вод № 215 від 16.04.2019 року. Згідно протоколу № 219 вимірювання показників складу та властивостей води з баластної системи т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) від 17.04.2019 року у баластній системі судна встановлено перевищення гранично допустимих концентрацій завислих речовин у 6 разів, заліза у 1,8 разів.

18.04.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Борисевичем В.Ю. складений протокол про адміністративне правопорушення № 000035 за ч. 1 ст. 59-1 КУпАП відносно Позивача, у зв`язку з тим, що о 13:30 год. 18.04.2019 року встановлено факт забруднення внутрішніх морських вод і територіального моря України внаслідок скиду з т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) баластних вод в акваторію Аджаликського лиману з перевищенням гранично допустимих концентрацій по завислим речовинам та залізу , що є порушенням ст. 102 Водного кодексу України».

19.04.2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000035, якою Позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 59-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій Відповідача при винесенні оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 19.04.2019 року № 000035, наявності події та складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 59-1 КУпАП передбачено, що забруднення і засмічення територіальних і внутрішніх морських вод внаслідок скидів із суден, здійснених без дозволу спеціально уповноважених на те державних органів або з порушенням встановлених правил, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти п`яти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 102 Водного кодексу України, у внутрішні морські води та територіальне море забороняється скидати з суден і плавучих засобів, платформ та інших морських споруд і повітряних суден хімічні, радіоактивні та інші шкідливі речовини, а також радіоактивні або інші відходи, матеріали, предмети та сміття, які можуть спричинити забруднення моря. Охорона внутрішніх морських вод та територіального моря від забруднення та засмічення здійснюється відповідно до правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, інших актів законодавства.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Стаття 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про екологічну та радіаційну безпеку; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; ґ) пред`явлення претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 року № 312 затверджено Положення про державні екологічні інспекції в округах (далі - «Положення»). Відповідно до п. 1 Положення, Державна екологічна інспекція відповідного округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Згідно до вимог п. 2 Положення, до функцій Інспекції належить здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами, баластними та лляльними водами тощо.

Згідно з вимогами абз. 3 п.3 розділу 3 Положення, об`єктами контролю Інспекції Кримсько-Чорноморського округу є, зокрема: усі об`єкти, розташовані в зоні діяльності Інспекції, усі українські й іноземні судна, кораблі та інші плавучі об`єкти, а також засоби і морські споруди незалежно від форм власності та підпорядкування, діяльність яких відбувається у внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні України та на континентальному шельфі України.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон» № 198 від 20.03.1995 року (далі - «Постанова КМУ № 198»), екологічний контроль судна здійснюється виключно у разі, коли із судна викидаються видимі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти чи нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі їх скидання, що призводить до фактичного погіршення якості води. Аналогічні положення містяться пунктом 5-1 Правил 269.

Таким чином, підставами для здійснення відбору проб баластної води з баластної системи т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) могло бути виключно виявлення скидання видимих плавучих часток або виникнення видимих слідів нафти, нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі скидання, що призвело до фактичного погіршення якості води відповідно до фонових показників якості води в районі водокористування.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про морські порти України», на адміністрацію морських портів покладено забезпечення дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Проте, судом встановлено, що під час здійснення суднозаходу т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) до морського порту «Южний» у квітні 2019 року ані ДП «АМПУ», ані іншими компетентними органами не було встановлено фактів скиду зримих плавучих часток або виникнення видимих слідів нафти чи навтовмісних або інших забруднюючих речовин в районі скиду ізольованого баласту, не було встановлено фактів порушення міжнародних конвенцій, в тому числі Міжнародної конвенції по запобіганню забруднення з суден 1973 року (МАРПОЛ 73/78).

Про це свідчать надані Позивачем докази, а саме:

-лист Державної служби морського та річкового транспорту України від 01.07.2019 року № 2842/02/15-19;

-перевірочний лист представника портового нагляду порту «Южний» від 14.04.2019 року щодо т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1);

-акт перевірки т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) від 14.04.2019 року;

-лист Південної філії ДП «АМПУ» від 01.07.2019 року № 2351/27-01-05/Вих/27;

-лист Державної служби морського та річкового транспорту України від 02.07.2019 року № 2857/02/15-19;

-акт Южненської філії ДП «АМПУ» від 16.04.2019 року № 161 щодо перевірки виконання вимог природоохоронного законодавства і правил із запобігання забруднення навколишнього природного середовища.

Так, зокрема, згідно листа Південної філії ДП «АМПУ» від 01.07.2019 року № 2351/27-01-05/Вих/27, 16.04.2019 року провідним інженером відділу екологічної безпеки адміністрації морського порту Південний Морозом О. В. здійснено візуальне обстеження акваторії в районі причалу № 21, біля якого було ошвартоване судно т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1). За результатами візуального обстеження складений відповідний акт від 16.04.2019 у якому зазначено, що під час обстеження забруднення водного середовища, в тому числі біля причалу № 21, не виявлено.

Крім того, Державна служба морського та річкового транспорту Україниу листах від 01.07.2019 року № 2842/02/15-19 та від 02.07.2019 року № 2857/02/15-19 зазначила, що у ході перевірки т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1), яка відбулась у квітні 2019 року ( в т.ч. 14 квітня 2019 року), фактів скидання шкідливих речовин у акваторію морського порту «Южний» не виявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що Південна філія ДП «АМПУ», Служба капітана морського порту «Южний» та Державна служба морського та річкового транспорту України підтвердили факт відсутності забруднення т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) акваторії морського порту «Южний».

Водночас, відповідно до параграфу 4 (В) правила 34 частини С глави 4 Конвенції МАРПОЛ 73/78, ізольований баласт взагалі не підлягає контролю, його скид в особливих районах не заборонений та не обмежений.

Подібна норма передбачена і пунктом 5-1 Правил № 269 у якому зазначено, що скидання ізольованого баласту в територіальному морі, на внутрішніх водних шляхах України дозволяється без обмежень та контролю з боку державних органів за умови, що такий баласт прийнято у Чорному чи Азовському морі до входу в територіальні води.

Крім того, пунктом 3.4.1 Державних санітарних правил і норм скидання з суден стічних, нафтоутримуючих, баластних вод і сміття у водоймища ДСанПІН 199-97, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №199 від 09.07.97 року (далі -«ДСанПІН 199-97») визначається, що відведення чистого баласту з ізольованих танків, якщо він прийнятий за межами акваторії порту вивантаження, будь-якими обмеженнями не обумовлюється.

Позивач стверджує, що під час здійснення суднозаходу т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) до порту «Южний» з судна здійснювалось скидання виключно вод ізольованого баласту. Як вбачається з заяви Позивача від 05.06.2019 року операція по заміні баластних вод т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) відбувалась відповідно до затвердженого плану управління баластними водами та за межами територіальних вод України інформація про що зазначена у формі звіту про операції з баластними водами. Система баластних вод на т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) є ізольованою, а тому факт попадання в систему баластних вод будь-яких твердих частинок є неможливим.

Крім того, Позивачем до суду надано дійсне до 09.09.2022 року міжнародне свідоцтво про управління баластними водами № 17НО08935-BWM від 06.11.2017 року видане класифікаційним товариством NIPPON KAIJI KYOKAI , яке засвідчує, що управління баластними водами на т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) відповідає вимогам Міжнародної конвенції про контроль суднових баластних вод й осадів та управління ними 2004 року.

Суд зазначає, що класифікація баластних вод визначається виходячи із наступного.

Україна є учасницею базової міжнародної конвенції у сфері захисту морського середовища від забруднення - Міжнародної конвенції по запобіганню забрудненню з суден 1973 року, яка набула чинності для України 21 вересня 1993 року (далі - «Конвенція МАРПОЛ 73/78»).

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Аналогічна норма міститься і у ч. 2 ст. 71 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Вказана Конвенція поділяє баласт на чистий, забруднений та ізольований.

Брудний баласт - це забортна вода, яка прийнята у вантажні танки, та яка відводиться за борт через загальну систему загальними баластними насосами поза межами особливих районів, за 12-ти мильною зоною через відстійний танк, під контролем САВРУС (системи автоматичного вимірювання, реєстрації та управління відведенням нафти, з самописцем - прибором контролю нафтовмісту на скиданні, що забезпечує сигнал про перевищення 15 мг/л, команду на автоматичний запірний пристрій та зупинку насосу). Також брудний баласт можна визначити як баласт, що міститься у неочищених від нафти танках.

Чистий баласт - це забортна вода, яка прийнята в ізольовані баластні танки або в ретельно вимиті вантажні танки, яка відкочується за борт через загальну баластну систему загальними баластними насосами, поза меж особливих районів, на ходу судна, за 12-ти мильною зоною. Також чистий баласт - це баласт з танку, який був зачищений до такого ступеню, що злив не викликає появи маслянистої плівки на поверхні води та зміни її кольору та вміст нафти в ньому не перевищує 15 частин на мільйон.

Ізольований баласт - це забортна вода, яка прийнята в ізольовані баластні танки, які мають автономну систему викачки та окремі, лише для цієї мети насоси, та яка скидається за борт без обмеження. Ізольований баласт - це баласт, який знаходиться в танках з повністю ізольованою (окремою) баластною системою.

Подібні визначення дають і норми національних нормативно-правових актів.

Так, основним нормативно-правовим актом, який визначає та розмежовує поняття: баластні води, баласт брудний, баласт чистий, ізольований баласт, а також встановлює вимоги щодо запобігання забрудненню та засміченню внутрішніх морських вод і територіального моря України є Правила № 269, згідно п. 3 яких:

баластні води - забортна вода, прийнята на борт судна для контролю диференту, крену, осадки та остійності судна;

баласт брудний - баластні води (з нафтою або іншими забруднюючими речовинами), які утворюються в неочищених суднових танках (нафтотанках) після приймання до них водяного баласту;

баласт чистий - баластні води у танку, призначені тільки для цих цілей, або в танку, який після останнього транспортування в ньому нафти очищений до такого стану, що стік з нього, скинутий з непорушного судна на спокійну чисту воду при ясній погоді, не викликає появи слідів нафти на поверхні води;

ізольований баласт - баластні води, прийняті в танк, який повністю відділено від вантажної і паливної системи і призначено тільки для перевезення водяного баласту та вантажів, які не є нафтою або рідкими отруйними речовинами, які визначені у Додатках до Конвенції МАРПОЛ 73/78.

За правовою позицією Вищого адміністративного суду України, зазначеною в постанові від 04.12.2013 року №К/800/9629/13, ізольований баласт по суті є баластною водою, яка прийнята у баластні танки, які є повністю ізольовані та незалежні від усіх інших систем судна (як то паливна, вантажна, фанова та ін.), та використовується тільки для набрання додаткової ваги судну з метою покращення його морехідних якостей.

З матеріалів справи вбачається, що т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) за своїм типом є суховантажем, призначеним для перевезення в своїх трюмах сухих вантажів та конструкція якого передбачає використання виключно ізольованої баластної системи, тобто повністю відділеної від усіх інших систем судна і призначеної тільки для перевезення водяного баласту та вантажів, які не є нафтою або рідкими отруйними речовинами, які визначені у Додатках до Конвенції МАРПОЛ 73/78, а тому суд приходить до висновку, що т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) обладнаний системою ізольованого баласту.

Відповідно до положень Конвенції ООН з морського права 1982 року, що набула чинності для України 03.06.99, на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції ООН з морського права 1982 року та Угоди про імплементацію Частини XI Конвенції ООН з морського права 1982 року»№ 728-XIV від 03.06.1999 року, забруднення морського середовища означає привнесення людиною безпосередньо чи опосередковано речовин чи енергії в морське середовище, включаючи естуарії, яке призводить чи може призвести до таких пагубних наслідків як шкода живим ресурсам та життю в морі, небезпеку для здоров`я людини, створення перешкод для діяльності на морі, в тому числі для рибальства та інших правомірних видів використання моря, зниження якості морської води, що використовується, та погіршення умов відпочинку.

Пункт 2.15 ДСанПІН 199-97 забруднення морського середовища визначає як привнесення людиною безпосередньо чи побічно речовин, мікроорганізмів у морське середовище, включаючи гирлові райони рік, які призводять або можуть призвести до згубних наслідків, завдати шкоди живим ресурсам та життю в морі, створити небезпеку для здоров`я людини, перешкоди для діяльності на морі, погіршити якість морської води та умов відпочинку.

Стаття 1 Водного кодексу України визначає забруднення вод як надходження до водних об`єктів забруднюючих речовин.

Ідентичну норму містить пункт 3 Правил № 269. При цьому, забруднююча речовина - це речовина, яка привноситься у водний об`єкт у результаті господарської діяльності людини. Відповідно до п. 4 Правил № 269 заборонено скидання із суден у внутрішні морські води та територіальне море України: вантажів, які перевозяться навалом, насипом чи у зрідженому стані; твердих забруднюючих речовин (відходів); вод, які містять забруднюючі речовини, зазначені в додатку 1 до цих Правил, крім вод після охолодження суднових механізмів, стічних вод, скидання яких здійснюється згідно з п. 5 цих Правил. Операції з ізольованим баластом здійснюються відповідно до Конвенції МАРПОЛ 73/78.

За результатом аналізу зазначених правових норм в сукупності суд дійшов висновку, що скидання ізольованого водяного баласту за своїм змістовним навантаженням не є тотожнім скиданню забруднюючих речовин з морського судна, у той час як відповідно до ст. 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, саме у забрудненні та засміченні вод, у тому числі внаслідок скиду з суден саме забруднюючих речовин.

Цей висновок також підтверджується Інструкцією про порядок пломбування в морських торгівельних і річкових портах України суднових запірних пристроїв, призначених для скидання забруднюючих речовин та вод, що їх містять, яка затверджена наказом Міністерства транспорту України N 695 від 30.09.2002 (далі -«Інструкція № 695»), відповідно до положень якої пломбуванню підлягають всі суднові пристрої, які спеціально призначені для безпосереднього скидання за борт судна забруднюючих речовин або вод, що їх містять. Орієнтовний перелік суднових запірних пристроїв, призначених для скидання забруднюючих речовин та вод, що їх містять, які повинні бути опломбовані наведено в додатку 1 Інструкції № 695. В свою чергу пункт 2.5.2 Інструкції № 695 визначає, що не підлягають пломбуванню пристрої, призначені для суднових операцій, які постійно здійснюються в порту, в тому числі, призначені для скидання ізольованого баласту.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, Відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт наявності скидання з т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) в акваторію морського порту «Южний» видимих плавучих часток або виникнення видимих слідів нафти, нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі скидання.

З врахуванням встановлення обставини наявності на т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) системи ізольованого баласту, а також з огляду на те, що факт зміни ізольованого баласту у Чорному морі за межами територіального моря підтверджується наданим Позивачем звітом про операції з баластними водами, суд приходить до висновку, що передбачені пп. 1 п. 1 Постанови КМУ № 198 та пунктом 5-1 Правил № 269 підстави для здійснення контролю (перевірки) Відповідачем ізольованого баласту т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) були відсутні та його скидання в акваторію морського порту «Южний» було дозволено без обмежень та контролю з боку державних органів.

Отже, дії Відповідача щодо здійснення контролю (перевірки) ізольованого баласту т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) є необґрунтованими та незаконними.

Крім того, пунктом 5-1 Правил № 269 визначено, що перевірка здійснюється з метою встановлення джерела забруднення. Порядок перевірки, взяття проб води та проведення їх аналізу встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що станом на 09.07.2019 року форма акту відбору проб та порядок їх відбору затверджений не був, оскільки механізм перевірки, взяття проб води та проведення їх аналізу з метою встановлення джерела забруднення внутрішніх морських вод та територіального моря визначений Порядком перевірки, взяття проб води та проведення їх аналізу, який був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 828, яка набула чинності 05.09.2019 р., тобто вже після винесення оскаржуваної постанови. Таким чином, станом на день відібрання проб ізольованого баласту т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) Відповідач діяв за відсутності нормативного регулювання процедури відбору проб баластних вод та проведення їх аналізу, тобто всупереч ст. 19 Конституції України.

Відсутність законодавчо встановленого порядку перевірки, взяття проб води та проведення їх аналізу виключали можливість діяти Відповідачу у спосіб встановлений законом, що є умовою правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень у відповідності до вимог ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди при розгляді справ зобов`язані застосовувати Конвенцію та практику Суду, які є джерелом національного права.

Статтею 5 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 24 березня 1988 року (заява №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази «передбачено законом», є наступні: будь-яка норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію; фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (RYSOVSKYY v. UKRAINE, заява № 29979/04) зазначено, що принцип «належного врядування», передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникнути виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v. Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законодавством України і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії Відповідача як суб`єкта владних повноважень по відбору проб, проведення їх аналізу за відсутності нормативно визначеного порядку таких дій є такими, що проведені з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому судом відхиляються та не беруться до уваги наступні надані Відповідачем докази: схема відбору проб поверхневих вод ЮФ ДП «АМПУ» в районі причалу № 21 ТОВ «ТІС-Контейнерний термінал» від 15.04.2019 року; акт відбору проб вод № 211 від 15.04.2019 року; протокол № 215 вимірювань показників складу та властивостей морської води Аджалицького лиману Чорного моря в районі причалу № 21, 22 акваторії ТОВ «ТІС - Контейнерний термінал» м. Южне від 15.04.2019 року; акт відбору проб вод № 215 від 16.04.2019 року; протокол № 219 вимірювання показників складу та властивостей води з баластної системи т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) від 17.04.2019 року.

Отже, суд приходить до висновку про недоведеність належними та допустимими доказами факту забруднення акваторії морського порту «Южний» внаслідок скиду т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) ізольованого баласту.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення від 19.04.2019 року №000035, Позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 59-1 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 59-1 КУпАП України полягає у забрудненні та засміченні територіальних і внутрішніх морських вод внаслідок скидів із суден, здійснених без дозволу спеціально уповноважених на те державних органів або з порушенням встановлених правил.

З урахуванням вищевикладеного, а також з огляду на те, що Відповідачем не доведено належними та допустимими доказам фактів скидання з судна забруднюючих речовин, фактичного погіршення стану води в акваторії порту Южний, порушення Позивачем як капітаном т/х «ІНФОРМАЦІЯ_2» (IMO НОМЕР_1) будь-яких встановлених правил та/або здійснення дій без дозволу спеціально уповноважених на те державних органів, суд приходить до висновку про відсутність обставин, що складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 59-1 КУпАП України.

Крім того, провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється у порядку, передбаченому КУпАП та Інструкцією з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 року №264.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 274 КУпАП, обов`язок по залученню перекладача покладається на орган (посадову особу), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Судом встановлено, що Позивач є громадянином Республіки Індія, його рідною мовою є хінді, українською мовою він не володіє. Проте, протокол про адміністративне правопорушення від 18.04.2019 року №000035 та постанова про накладення адміністративного стягнення від 19.04.2019 року №000035 складені виключно українською мовою, бланки не містять дублювання іноземною мовою стандартних його частин за затвердженою формою. У вказаних документах відсутня інформація та записи щодо участі у процесуальних діях дипломованого перекладача та/або адвоката.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення №000035 було складено 18 квітня 2019 року та у ньому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 14:00 годин 18.04.2019 року в приміщенні Відповідача (у м. Одеса, пр. Шевченка 12). Натомість постанова про накладення адміністративного стягнення № 000035 була винесена 19.04.2019 року фактично на наступний день після складення протоколу про адміністративне правопорушення без повідомлення Позивача про зміну дати розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Натомість матеріали справи свідчать про те, що адміністративне провадження відносно Позивача носило формальний характер, оскільки фактично Відповідачем не здійснено підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення та не було досліджено жодного доказу чим порушено ст. ст. 278-280 КУпАП.

Отже, суд приходить до висновку про наявність порушень Відповідачем передбаченої КУпАП процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, які є суттєвими, оскільки фактично обмежили право Позивача повноцінно приймати участь у розгляді адміністративної справи, захищати свої права та інтереси, користуватися професійною правничою допомогою та послугами перекладача.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП скасувати постанову і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, враховуючи вищевикладене, за результатами перевірки фактів і обставин, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, а також повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження та належної оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі у зв`язку з відсутністю доказів наявності у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 59-1 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення № 000035 від 19.04.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 23, 38, 245, 247, 254, 256, 268, 287-289, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 7, 9, 73, 74, 77, 205, 241-246, 268-271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 000035 від 19 квітня 2019 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу Борисевичем Володимиром Юрійовичем, про накладення адміністративного стягнення на громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 59-1 КУпАП у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 59-1 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

06.07.2020