Справа № 420/3855/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3855/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (вул.. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 діюча в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича (АДРЕСА_4), Компанія "Морган Кін Лімітед" (8 Корініум Естейт, HP66JQ, Великобританія, РНОКПП 04744630) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 діюча в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича, Компанія "Морган Кін Лімітед", в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 84 від 03.03.2020 року щодо відмови в наданні дозволу на передачу на реалізацію частки ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 8/300 та зобов`язати Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради надати приватному виконавчому округу міста Києва Іванову Андрію Валерійовичу дозвіл на передачу на реалізацію частки ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 8/300

В обґрунтування позовних вимог позивачем, зазначено, що 21.06.2018 р. Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі №759/1206/17, яким стягнув із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 60 000,00 доларів США та 8 320,00 грн. судового збору. Також 30.07.2018 р. Святошинський районний суд міста Києва у справі № 759/1206/17 ухвалив додаткове рішення, яким стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 500,00 грн. Крім того, 02.07.2018 р. Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення у справі № 761/19514/17, яким стягнув із ОСОБА_3 на користь Компанії Морган КІН Лімітед» безпідставно отримані кошти у розмірі 35 000,00 фунтів стерлінгів та 127783,82 грн. судового збору. Вказані вище судові рішення ОСОБА_3 добровільно не виконала, тому для їх примусового виконання були відкриті виконавчі провадження, які в подальшому зведені у виконавче провадження №57965411. Станом на 21.04.2020 р. у зведеному виконавчому провадженні №57965411 розмір непогашеної заборгованості становить 13 192,74 фунтів стерлінгів, 17 783,92 грн., 42 292,42 доларів США, а також винагорода виконавця у розмірі 46 346,02 грн. і 4 212,86 доларів США.

У зв`язку з відсутністю у ОСОБА_3 , як боржника у зведеному виконавчому провадженні № 57965411, достатніх коштів та рухомого майна, виконавцем звернено стягнення на належне ОСОБА_3 нерухоме майно - частку 8/300 будинку АДРЕСА_3 . Вказане нерухоме майно було описано та арештовано на підставі постанови приватного виконавця Іванова А. В. про опис та арешт майна від 26.07.2019 р. у виконавчому провадженні № 57965411.

З метою вчинення виконавчих дій щодо звернення стягнення на нерухоме майно частку 8/300 будинку АДРЕСА_3 , шляхом передачі його на прилюдні торги до ДП «СЕТАМ», приватний виконавець Іванов А. В. звернувся до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради листом № 1784-57965411/18 від 25.11.2019 р. за наданням дозволу на реалізацію даного нерухомого майна. Внаслідок розгляду цього звернення приватного виконавця Іванова А. В. відповідачем прийнято рішення № 84 від 03.03.2020 р. щодо відмови в наданні дозволу на реалізацію частки житлового будинку по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , з підстав того, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення позивач вважає протиправним та просить скасувати.

12.05.2020 р. ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 25 травня 2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 25.05.2020 року строк для подання відзиву на позовну заяву. Проте своїм правом на подання відзиву до суду не скористався.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 08.07.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду 22.07.2020 р. в задоволенні клопотання представника Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Рішенням Святошинський районний суд міста Києва від 21.06.2018 р. у справі -№759/1206/17, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 60 000,00 доларів США та 8 320,00 грн. судового збору (а.с. 30-35).

30.07.2018 р. Святошинський районний суд міста Києва у справі № 759/1206/17 ухвалив додаткове рішення, яким стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 500,00 грн. (а.с. 35-37).

Рішенням Києво-Святошинський районний суд Київської області від 02.07.2018 р. у справі № 761/19514/17, стягнуто із ОСОБА_3 на користь Компанії «Морган КІН Лімітед» безпідставно отримані кошти у розмірі 35 000,00 фунтів стерлінгів та 7 783,82 грн. судового збору (а.с. 38-42).

ОСОБА_3 добровільно судові рішення не виконано, тому для їх примусового виконання були відкриті виконавчі провадження: № 57951377 - щодо виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21.06.2018 р. у справі №759/1206/17; № 57951380 - щодо виконання додаткового рішення Святошинського районного суду міста Києва від 30.07.2018 р. у справі № 759/1206/17; № 57581492 - щодо виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2018 р. у справі №761/19514/17.

У подальшому дані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження № 57965411, в якому ОСОБА_8 та Компанія «Морган КІН Лімітед» є стягувачами, а ОСОБА_3 - боржником (постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича № 57965411 від 21.12.2018р. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження додається) (а.с. 43-44).

З листа приватного виконавця Іванова А.В. від 24.04.2020 р. №552-57965411/18 вбачається, що станом на 21.04.2020 р. у зведеному виконавчому провадженні №57965411 розмір непогашеної заборгованості становить 13 192,74 фунтів стерлінгів, 17 783,92 грн., 42 292,42 доларів США, а також винагорода виконавця у розмірі 46 346,02 грн. і 4 212,86 доларів США (а.с. 45-26).

Приватним виконавцем Івановим А. В. здійснено розшук майна ОСОБА_3 та встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 ; частка у праві власності на будинок АДРЕСА_3 у розмірі 8/300.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича № 57965411 від 21.12.2018р. описано та арештовано частку 8/300 будинку №109 за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою вчинення виконавчих дій щодо звернення стягнення на нерухоме майно частку 8/300 будинку АДРЕСА_3 , шляхом передачі його на прилюдні торги до ДП «СЕТАМ», приватний виконавець Іванов А.В. звернувся до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради листом № 1784-57965411/18 від 25.11.2019 р. за наданням дозволу на реалізацію даного нерухомого майна.

Рішенням Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 84 від 03.03.2020 р. відмовлено в наданні дозволу на реалізацію частки житлового будинку по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , з підстав того, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушенні в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави ( частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Згідно з положеннями частин четвертої та п`ятої статті 177 СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

Відповідно до статті 56 Цивільного кодексу України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН № 44/25 від 20.11.1989р., ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991р., що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є закон України "Про охорону дитинства" (Преамбула Закону).

Відповідно до статті 18 вказаного Закону держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Судом встановлено, що у Рішенні Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 84 від 03.03.2020 р. щодо відмови в наданні дозволу на реалізацію частки житлового будинку по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , з підстав того, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_6 не належить до членів сім`ї ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 (мати ОСОБА_9 ) , та не є дитиною ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 495 від 30.09.2017р. (а.с. 72-73.), актовим записом про народження № 568 від 31.07.2018 р. (а.с. 74- 75), а також тим, що ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_6 спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом, не мають спільних сімейних прав та обов`язків, адже як з матеріалів справи вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , і у даній квартирі ОСОБА_3 фактично проживає.

Крім того, ні малолітній ОСОБА_6 , ні його мати ОСОБА_5 не мають права власності на частки будинку АДРЕСА_3 чи приміщення в цьому Будинку, що підтверджується згаданою вище нформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 11.11.2019 р. (а.с. 47-53). Окремо муд зазначає, що ні малолітній ОСОБА_6 , ні його мати ОСОБА_5 не орендують приміщення в будинку АДРЕСА_3 . Тобто не мають права користування будь-якими приміщеннями цього будинку №109 за договорами найму (оренди).

Таким чином, стосовно малолітнього ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_5 відсутні будь-які підстави, які надають права користування приміщеннями в будинку АДРЕСА_3 , а саме відсутнє право власності на приміщення в будинку, відсутні договори оренди (найму) приміщення в будинку, відсутні інші речові права, що виникають на підставі договору чи закону, які визначають право користування будь-якими приміщеннями в даному будинку №109 . Більш того, відсутні будь-які договори чи інші правові підстави, які надають ОСОБА_6 чи його матері ОСОБА_5 право користуватися та володіти часткою 8/300 будинку АДРЕСА_3 , яка належать ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України: «Сім`ю складають особи, які спііьно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки... Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає».

Згідно з ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату».

Згідно з ч. 1 ст. 827 Цивільного кодексу України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Отже, вказаними вище нормами права визначено, що право користування житлом виникає у випадках: коли особа є власником житлового приміщення; коли особа є членом сім`ї власника житлового приміщення; коли особа орендує (наймає) або позичає житлове приміщення.

Малолітній ОСОБА_6 та його мати ОСОБА_5 не є власниками приміщень у будинку АДРЕСА_3 , не є членами сім`ї ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 , не орендують (не наймають) та не позичають за відповідними договорами найму (оренди) чи позики житлове приміщення, що відповідає 8/300 часткам даного будинку №109 , належним ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що у рішенні Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 84 від 03.03.2020 р. не зазначено яким чином частка 8/300 будинку № 109 за адресою АДРЕСА_3 , належна ОСОБА_3 стосується прав малолітнього ОСОБА_6 , та чи користується малолітній ОСОБА_6 або чи має він право користування часткою 8/300 цього будинку №109 , що належить ОСОБА_3 , і не обґрунтовано яким чином реалізація належної ОСОБА_3 частки 8/300 даного будинку №109 вплине на права малолітнього ОСОБА_6 .

Враховуючи що в стосовно частки 8/300 будинку № 109 за адресою АДРЕСА_3 , належній ОСОБА_3 , не встановлено факт користування (проживання) останньою малолітньою дитиною у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у наданні дозволу на реалізацію вказаного майна.

Оскільки позивач по справі - ОСОБА_8 , є одним із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні № 57965411, за яким боржником є ОСОБА_3 , вказане Рішення Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 84 від 03.03.2020 р. про відмову в наданні дозволу на реалізацію частки житлового будинку по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 порушує законні права та інтерес позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування Рішення Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 84 від 03.03.2020 р. щодо відмови в наданні дозволу на реалізацію частки ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 8/300.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради надати приватному виконавцеві виконавчого округу міста Києва Іванову Андрію Валерійовичу дозволу на передачу на реалізацію частки ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 8/300 суд зазначає наступне.

Суд вважає що задоволення такої позовної вимоги буде втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, але можливість обрати з двох або більш альтернатив, кожна з яких є законною. У разі, коли законом передбачено єдиний можливий варіант поведінки адміністративного органу, але він діє в іншій спосіб, аніж той, що передбачено законом, мова про дискрецію не йде, в такому випадку порушено принцип законності як складової принципу верховенства права.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення зазначеної позовної вимоги шляхом зобов`язання Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради повторно розглянути звернення приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича № 1784-57965411/18 від 25.11.2019 р. про надання дозволу на передачу на реалізацію частки ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 8/300 з урахуванням висновків суду.

Що стосується вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ст.382 КАС України, то суд вважає, що вона не належить до задоволення.

Позивач в позовній заяві не навів жодного обґрунтування про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, у зв`язку з чим суд не вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (вул.. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 діюча в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича (АДРЕСА_4), Компанія "Морган Кін Лімітед" (8 Корініум Естейт, HP66JQ, Великобританія, РНОКПП 04744630) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (вул. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) № 84 від 03.03.2020 р. щодо відмови в наданні дозволу на реалізацію частки ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 8/300.

Зобов`язати Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради (вул.. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) повторно розглянути звернення приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича № 1784-57965411/18 від 25.11.2019 р. про надання дозволу на передачу на реалізацію частки ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 8/300 з урахуванням висновків суду

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (вул.. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Токмілова Л.М.

.