Справа № 200/2300/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року справа №200/2300/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Кобець О.А., за участю представника позивача - Рєзнік В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача - Черна Олександра Сергійовича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року (повний текст складено 27 березня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/2300/20-а (суддя І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що йому призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку. Однак при призначенні пенсії до пільгового стажу роботи позивача не було зараховано період роботи з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року, з тих підстав, що заявник не надав уточнюючі довідки. В зв`язку з цим розрахунок пенсії не проведено у відповідності до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Позивач просив суд: - визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку пенсії за п. а ч. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у відповідності до положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці, тобто у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та неврахування частини пільгового та загального трудового стажу під час нарахування пенсії; - зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області () зробити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), розрахунок пенсії у відповідності до положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці, тобто у розмірі 80 відсотків моєї заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; - зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу підземних робіт, що дає право на призначення пенсії згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 розділу XVI - 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період роботи з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року включно; - зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області () зробити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розрахунок моєї пенсії у відповідності до положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці, тобто за кожний повний рік роботи на підземних роботах додатково по одному року у відповідності до ст. 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці; - зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області () здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частини недоотриманої пенсії у відповідності до статті 46 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 07.08.2019 року по дату винесення остаточного рішення по справі з урахуванням положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 200/2300/20-а позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку пенсії у відповідності до положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці та неврахування пільгового та загального трудового стажу під час нарахування пенсії. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні та вирішити питання щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до положень ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. В решті позовних вимог відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року. Зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні та вирішити питання щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до положень ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити наступні позовні вимоги, а саме: - зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області зробити ОСОБА_1 , розрахунок пенсії у відповідності до положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці, тобто у розмірі 80 відсотків моєї заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; - зарахувати ОСОБА_1 до стажу підземних робіт, що дає право на призначення пенсії згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 розділу XVI-1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період роботи з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року включно; - зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області робити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розрахунок пенсії у відповідності до положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці, тобто за кожний повний рік роботи на підземних роботах додатково по одному року у відповідності до ст. 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці; - зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області здійснити виплату ОСОБА_1 частини недоотриманої пенсії у відповідності до статті 46 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 07.08.2019 року по дату винесення остаточного рішення по справі з урахуванням положень статті 8 Закону України Про підвищення престижу шахтарської праці.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Відповідачем на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги представника позивача відмовити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до довідки від 07.08.2019 року № 1414-/24302, позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Відповідач Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

07.08.2019 року позивач звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Пенсійний орган призначив позивачу пенсію, однак в зв`язку з відсутністю довідок про пільговий характер роботи до пільгового стажу роботи не було зараховано період роботи з 01.01.2011 року по 28.02.2014 року. Період роботи з 01.03.2014 року по 30.12.2015 року не враховано до страхового та пільгового стажу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року №10 затверджено, зокрема, список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до абз. 1 п. 2 статті 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мають право працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17), оцінюватися судом мають саме підстави, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Орган Пенсійного фонду не зарахував спірні періоди до пільгового стажу, виходячи з того, що до заяви не додано уточнюючої довідки.

Судом встановлено, що із записів дубліката трудової книжки АЕ НОМЕР_2 012757, яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 22.01.1966 року, вбачається, що останній в спірний період працював: - з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті в шахті Ніканор Нова.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписом начальника відділу кадрів та скріплені печатками.

Враховуючи підтвердження наявними матеріалами справи факту виконання позивачем в період з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року роботи, що надає право на призначення пільгової пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість зарахування наведеного періоду роботи до пільгового стажу.

Суд зазначає,щ позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством.

У зв`язку з наведеним орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував відповідний період до трудового стажу, посилаючись на наведені ним обставини.

На підставі п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до статті 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону "Про підвищення престижності шахтарської праці" та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо зарахування до його пільгового стажу періоду з 01.01.2011 року по 30.12.2015 року, визнання протиправними дій щодо не проведення розрахунку пенсії у відповідності до положень Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в призначенні, а також на обчислення пенсії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, яке полягає у зобов`язанні відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні та вирішити питання щодо розрахунку пенсії позивача у відповідності до положень ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно ІКІС ПФУ; Підсистема Призначення та Виплати пенсії при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , крім іншого, зазначено 10 років 7 місяців 22 дні за списком 1. Але не зазначено «список 1 шахтарі». Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язанні відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні та вирішити питання щодо розрахунку пенсії позивача у відповідності до положень ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції щодо передчасності решти позовних вимог, отже є такими, що задоволенню не підлягають.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача - Черна ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 200/2300/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 200/2300/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко