Справа № 300/1904/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1904/19 пров. № А/857/3233/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Сеника Р.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання представника позивача адвоката Дрогомирецького Ігоря Миколайовича про відшкодування судових витрат в справі за апеляційними скаргами Галицької митниці ДМС на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року та додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці ДМС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2020 року адвокат ОСОБА_2 Ігор Миколайович звернувся із клопотанням про відшкодування судових витрат за надання адвокатом професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

У вказаному клопотанні адвокат Дрогомирецький Ігор Миколайович просить відшкодувати витрати позивача за надання адвокатом професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції. На підтвердження обґрунтованості своїх вимог адвокат надав: договір № 2019/3 від 25 серпня 2019 року про надання професійної правничої допомоги, акт приймання-передачі послуг за договором, квитанцію про оплату вартості послуг адвоката.

12 червня 2020 року Галицька митниця ДМС надала заперечення на клопотання про відшкодування судових витрат за надання адвокатом професійної правничої допомоги.

У цьому запереченні Галицька митниця ДМС зазначає про не співмірність заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу. Цю позицію пояснює тим, що підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, адже адвокат обізнаний з позицією позивача у цій справі, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінилося. Категорія справи, на думку митниці, є не складною, а написання відзиву на апеляційну скаргу не потребувало багато часу.

З цих підстав митниця вважає, що розмір витрат на правничу професійну допомогу, які представник позивача просить відшкодувати за рахунок відповідача у справі не відповідає складності справи та обсягу наданих послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, поясненням учасників справи, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд при вирішенні цього клопотання зазначає таке.

Апеляційний суд встановив те, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA206020/2019/000674/2 від 11.06.2019 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС № UA206020/2019/000717 від 11.06.2019 року.

Не погодившись із цим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року апеляційну скаргу Галицької митниці ДМС задоволено частково, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі № 300/1904/19 змінено в частині розміру судового збору, який належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці ДМС на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання адміністративного позову у розмірі 1817 (тисячу вісімсот сімнадцять) гривень 00 копійок.

В іншій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі № 300/1904/19 залишено без змін.

Апеляційну скаргу Галицької митниці ДМС на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року залишено без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 300/1904/19 без змін.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 3 та 4 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 та 7 цієї статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Апеляційний суд встановив, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції, сторона позивача зробила відповідну заяву про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу надану адвокатом у суді апеляційної інстанції.

Клопотання про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу надану адвокатом у суді апеляційної інстанції адвокат представник позивача подав вчасно.

Положеннями частини 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Апеляційний суд додатково зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження судових витрат, які поніс позивач за надання правничої допомоги адвокатом, позивач надав: договір про надання правової допомоги № 2019/3 від 25.08.2019 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 28.05.2020 року на суму 7000 грн.; квитанцію № ПН49 від 01.06.2020 року на суму 7000 грн.

У акті приймання-передачі наданих послуг від 28.05.2020 року зазначено, що адвокат надав, а клієнт (позивач) прийняв такі послуги: консультація клієнта, правовий аналіз апеляційної скарги та доданих до неї документів, формування правової позиції 2000 грн.; підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 3000 грн.; участь адвоката у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в іншій області - 2000 грн..

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на правничу професійну допомогу, апеляційний суд вважає, що витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію відповідача, а позиція позивача у справі була уже сформована на стадії подання адміністративного позову, при цьому, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінилося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

На думку апеляційного суду, консультація клієнта, правовий аналіз апеляційної скарги та доданих до неї документів, формування правової позиції є складовими підготовки відзиву на апеляційну скаргу. При цьому, надання цих послуг, на думку апеляційного суду, не викликало особливої складності збоку адвоката, оскільки позиція відповідач щодо спірних правовідносин, висловлена у апеляційній скарзі, не є відмінною від позиції відповідача, яку він висловив у суді першої інстанції. Тому, апеляційний суд вважає, що на користь позивача за надання адвокатом послуги щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу, куди входить консультація клієнта, правовий аналіз апеляційної скарги та доданих до неї документів, формування правової позиції, необхідно відшкодувати 3000 грн.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що формулювання наданої послуги «участь адвоката у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в іншій області» свідчить про те, що у цю послугу включені витрати на прибуття до суду. Водночас, апеляційний суд зазначає, що витрати на прибуття до суду є іншим видом судових витрат і не входять до складу витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що участь адвоката у трьох судових засідання у суді першої інстанції оцінена у 3000 грн., натомість, участь адвоката у одному судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, яке тривало близько 20 хв., оцінена адвокатом у розмірі 2000 грн. На думку апеляційного суду, такий розмір судових витрат є непропорційним часу витраченого адвокатом на участь у судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанцій, зважаючи на те, що суд першої інстанції зменшив розмір судових витрат на цю послугу вдвічі і позивач з цим погодився, тому апеляційний суд вважає, що розумним розміром витрат за участь адвоката у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції буде 500 грн.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з Галицької митниці ДМС на користь позивача 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом у суді апеляційної інстанції.

Внаслідок цього, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання представника позивача адвоката Дрогомирецького Ігоря Миколайовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача адвоката Дрогомирецького Ігоря Миколайовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці ДМС 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
Судді Р. П. Сеник
С. М. Шевчук
Ухвала виготовлена в повному обсязі 22.07.2020 року