Справа № 160/7692/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 липня 2020 року Справа № 160/7692/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати:

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 15096,77 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 1008,93 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 1586,0 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3268,79 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 7390,16 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 9996,26 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 4193,96 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 10755,75 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3970,58 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3088,23 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 4651,89 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 4417,34 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,6 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3646,68 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 8298,57 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3296,72 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 25655,19 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3540,57 грн.,

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 6349,58 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 5550,99 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3373,04 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2143,52 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2485,10 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,60 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 7176,08 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 7929,99 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2370,15 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 8711,82 грн;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2722,44 грн.;

- від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2810,87 грн.;

- від 14.06.2018 №541-17/1 за 2017 рік на суму 5947,34 грн.;

- від 14.06.2018 №541-17/3 за 2017 рік на суму 7876,00 грн.;

- від 14.06.2018 №541-17/4 за 2017 рік на суму 1817,2 грн.;

- від 14.06.2018 №541-17/2 за2017 рік на суму 511,14 грн.,

- від 14.06.2018 №1042-17/2 за 2017 рік на суму 23864,20 грн.;

- від 14.06.2018 №1042-17/1 за 2016 рік на суму 16667,5 грн.;

- від 27.06.2018 №03 за 2017 рік на суму 65584,87 грн.;

- від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 1792,93 грн.;

- від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 944,07 грн.;

- від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 10433,47 грн.;

- від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 3299,07 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 4087,45 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 3774,48 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 4118,75 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 5785,48 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 4118,75 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 4700,88 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 12055,80 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 4951,26 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 5214,16 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 3461,50 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 4450,50 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 3780,74 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 3968,52 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 9301,62 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 7117,05 грн.;

- від 23.04.2020 №0-0463 за 2019 рік на суму 3774,48 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 6221,94 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 28756,14 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 9764,82 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 8043,46 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 8888,49 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 11204,51грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 8283,41 грн.;

- від 23.04.2020 №0-0463 за 2019 рік на суму 3663,89 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 16921,52 грн.;

- від 23.04.2020 № 0-0463 за 2019 рік на суму 1777,7 грн.;

- від 23.04.2020 №0-0463 за 2019 рік на суму 1130,88 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Статтями 5 та 160 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист шляхом пред`явлення позову. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Згідно з ч. 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність. (ч. 4 ст. 59 КАС України).

За приписами ч. 6 ст. 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У свою чергу, відповідно до ч. 1ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 5 Положення № 41 встановлено, що ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (пункт 11 Положення № 41).

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України 'Про адвокатуру і адвокатську діяльність', положеннями статей 55, 57 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 237, 240 Цивільного кодексу України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Із матеріалів позову встановлено, що позовна заява від імені ОСОБА_1 , підписана представником позивача - адвокатом Коваленко Д.П. На підтвердження своїх повноважень підписант надав: ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ№1024425 від 01.06.2020 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення № 41 ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі 'Назва органу, в якому надається правова допомога'.

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган судового органу, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Цей висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 та у постанові від 03 липня 2019 року у справі №9901/939/18, в ухвалах Верховного Суду від 13 вересня 2019 по справі №120/581/19-а, 16 вересня 2019 року по справі №826/14291/17, 23 вересня по справі №9901/505/19, від 13 листопада 2019 року по справі №1340/5471/18, від 18 листопада 2019 року по справі №160/4411/19, від 12.06.2020 у справі №580/3478/19.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

При дослідженні ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ№1024425 від 01. 06.2020 року, судом встановлено, що в розділі «назва органу, у якому надається правова допомога» зазначено «у всіх судах України», що є абстрактним поняттям.

В той же час, зі змісту ордеру серії АЕ№1024425 від 01. 06.2020 року вбачається, що в графі «назва органу» зазначено невизначене коло установ «у всіх судах України», натомість всупереч наведеному та вимогам п.п 15.4 п. 15 Положення від 17.12.2012 №36, п.п.12.4 п.12 Положення від 12.04.2019 року №41, не зазначено конкретної назви органу, зокрема, суду, у якому надається правова допомога адвокатом, а відтак не підтверджено повноважень діяти саме в Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

Наведене вказує на те, що ордер не відповідає встановленим вимогам та не є юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката діяти в Дніпропетровському окружному адміністративному суді в якості представника позивача, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для повернення такої позовної заяви.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, судом встановлено, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2020р. по справі №160/5994/20 залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 15096,77 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 1008,93 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 1586,0 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3268,79 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 7390,16 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 9996,26 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 4193,96 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 10755,75 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3970,58 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3088,23 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 4651,89 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 4417,34 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,6 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3646,68 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 8298,57 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3296,72 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 25655,19 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3540,57 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 6349,58 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 5550,99 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3373,04 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2143,52 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2485,10 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,60 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 7176,08 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 7929,99 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2370,15 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 8711,82 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2722,44 грн.; - від 22.03.2019 №0-0463 за 2018 рік на суму 2810,87 грн.; - від 14.06.2018 №541-17/1 за 2017 рік на суму 5947,34 грн.; - від 14.06.2018 №541-17/3 за 2017 рік на суму 7876,00 грн.; - від 14.06.2018 №541-17/4 за 2017 рік на суму 1817,2 грн.; - від 14.06.2018 №541-17/2 за 2017 рік на суму 511,14 грн.; - від 14.06.2018 №1042-17/2 за 2017 рік на суму 23864,20 грн.; - від 14.06.2018 №1042-17/1 за 2016 рік на суму 16667,5 грн.; - від 27.06.2018 №03 за 2017 рік на суму 65584,87 грн.; - від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 1792,93 грн.; - від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 944,07 грн.; - від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 10433,47 грн.; - від 27.06.2018 №0-463 за 2017 рік на суму 3299,07 грн.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Станом на 13.07.2020 ухвал про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду по справі №160/5994/20 не ухвалювались.

При цьому, в позовній заяві позивач підтверджує, що відповідно до п.11 ч.5 ст.160 КАС України, ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За правилами статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу на вимоги статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема за подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відтак, в діях позивача вбачається ознаки зловживання процесуальними правами, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

За приписами ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З метою запобігання можливості подальшого зловживання процесуальними правами та спонукання позивача до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами, суд вважає за необхідне попередити позивача про недопустимість такого зловживання.

За таких обставин, відповідно до правил ч.3 ст.45, п.п.3, 5, 6 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 169, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова