Справа № 140/7295/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7295/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради (далі - Управління) про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті неотриманої ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) за час життя субсидії (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 01.11.2019 по 31.01.2020 у розмірі 2212,14 грн., зобов`язання здійснити виплату призначеної, але не виплаченої субсидії ОСОБА_2 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 01.11.2019 по 31.01.2020 у розмірі 2212,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала в квартирі по АДРЕСА_1 . Всі особові рахунки на сплату комунальних платежів по вказаній квартирі оформлені на ім`я ОСОБА_2 . Іншим членом домогосподарства є ОСОБА_1

11.03.2020 ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , звернувся до Управління із заявою про виплату йому неотриманої ОСОБА_2 субсидії у період з 01.11.2019 по 31.01.2020. Однак Управління листом від 19.03.2020 відмовило позивачу у виплаті субсидії у зв`язку з тим, що технічно неможливо її виплатити, оскільки позивачу на наступний період не призначено субсидію.

Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки відповідач був зобов`язаний виплатити йому неотриману ОСОБА_2 за час життя субсидію за період з 01.11.2019 по 31.01.2020 у розмірі 2 212, 14 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що відповідно до пункту 3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (далі - Положення №848), суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку зі смертю одержувача житлової субсидії, виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія. В даному випадку субсидія померлої ОСОБА_2 призначалася на соціальні нормативи на одну особу, без урахування сина.

ОСОБА_1 25.02.2020 звернувся за призначенням йому субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, проте не набув права на її отримання, оскільки у вересні 2019 року здійснив покупку квартири на суму 1 081 912,5 грн., що перевищує 50 тис. грн. Відтак позивачу роз`яснено, що питання про отримання ним субсидії, нарахованої його матері за період з 01.11.2019 по ІНФОРМАЦІЯ_1, буде розглянуто у випадку його звернення за призначенням житлової субсидії на опалювальний період 2020-2021 рр. на умовах її призначення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03.11.2019 ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , звернулась до Управління із заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї складав 6776, 46 грн. (а.с.24-28).

Відповідно до рішення комісії з питань соціального захисту населення та призначення різних видів соціальних допомог і житлових субсидій виконавчого комітету Ковельської міської ради, оформленого протоколом №27 від 27.12.2019, ОСОБА_2 було призначено та нараховано субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.11.2019 (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.01.2020 серії НОМЕР_1 (а.с.20). З 01.02.2020 нарахування та виплату субсидії припинено у зв`язку зі смертю ОСОБА_2

11.03.2020 син ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про виплату йому нарахованої, але невиплаченої ОСОБА_2 субсидії у період з 01.11.2019 по 31.01.2020 (а.с.10).

Листом від 19.03.2020 № 383/226 Управління повідомило ОСОБА_1 про те, що виплатити неотриману субсидію технічно неможливо, оскільки на наступний період йому не призначено субсидію (а.с.11).

Крім того, щодо даної ситуації Управління зверталось до Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації за роз`ясненнями, листом від 03.04.2020 №1287/03-31/2-20 останній рекомендував заявнику звернутися із заявою у жовтні 2020 року та повідомив, що у випадку призначення йому субсидії на загальних підставах вказану суму йому буде виплачено (а.с.12-13).

Зазначену відмову Управління позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся в суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848.

Згідно із пунктом 2 Положення №848 головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Пунктом 5 Положення №848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії».

Відповідно до пункту 25 Положення у разі, коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Доходи членів домогосподарства, які фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються.

Відповідно до пункту 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств. що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.

З наведеного слідує, що у разі смерті одержувача житлової субсидії суми призначеної, але не виплаченої житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2019 ОСОБА_2 подала заяву до комісії з питань соціального захисту населення та призначення різних видів соціальних допомог і житлових субсидій, де зазначила, що її син фактично не проживає у даному житлі та попросила не враховувати його доходи при розрахунку субсидії (а.с.24-27).

Відповідно до рішення комісії з питань соціального захисту населення та призначення різних видів соціальних допомог і житлових субсидій виконавчого комітету Ковельської міської ради, оформленого протоколом №27 від 27.12.2019, ОСОБА_2 було призначено та нараховано субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.11.2019 без врахування доходу її сина (а.с.23).

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг без врахування її сина, тому відповідачем правомірно станом на 19.03.2020 відмовлено у виплаті позивачу неотриманої ОСОБА_2 за час життя субсидію за період з 01.11.2019 по 31.01.2020.

Крім того, суд також звертає увагу, що листом від 07.04.2020 №459/2.26 відповідачем рекомендовано позивачу звернутися із заявою у жовтні 2020 року та роз`яснено, що у випадку призначення йому субсидії на загальних підставах неотриману ОСОБА_2 за час життя субсидію суму йому буде виплачено.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач всупереч вимогам статті 77 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного рішення підтверджено належними та допустимими доказами. Відтак позов задоволенню не підлягає.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок набрання законної сили рішенням та його апеляційного оскарження застосовується з врахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Суддя В.В. Дмитрук