Справа № 420/919/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/919/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви

без розгляду

21 липня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити на рівну посаду або на ранг нижче, визнати протиправною бездіяльність щодо відмови в нарахуванні та виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вирішив залишити позовну заяву без розгляду. Так, суд

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому позивач з урахуванням об`єднаних позовних вимог просить:

1) Визнати дії Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України протиправними щодо незаконного утримання позивача в розпорядженні начальника прикордонного загону з 03.09.2018 по 01.08.2019;

2) Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Державної прикордонної служби України призначити позивача на рівну посаду або на ранг нижче з 03.09.18 по 01.08.19;

3) Визнати протиправною бездіяльність Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби щодо ненарухвання та невиплати ОСОБА_1 грошового та матеріального забезпечення з 03.09.2018 по 01.08.2019;

4) Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Державної прикордонної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове та матеріальне забезпечення з 03.09.2018 по 01.08.2019;

5) Визнати протиправною бездіяльність Білгород-Дністровського прикордонного загону щодо відмови, яка відображена в листі від 28.01.2020 №О-6 в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.08.209р. по 26.12.2019р.;

6) Зобов`язати Білгород-Дністровського прикордонний загін нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.08.209р. по 26.12.2019р.

Від позивача через канцелярію суду на виконання ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду. У своєму клопотанні позивач посилається на те, що про невідповідність розмірів грошового забезпечення та знаходження його в розпорядженні начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону йому стало відомо після отримання відповіді від начальника 04.01.2020р. Також позивач посилався на те, що в нього немає юридичної освіти та він не знає особливості військового законодавства, у зв`язку з чим не розумів, що його права порушуються, тобто розмір грошового забезпечення та перебування у розпорядженні не відповідає вимогам законодавства. Тому позивач вважає, що він пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

Суд розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначає наступне.

Так, позивач просить у своєму позові визнати протиправними дії щодо незаконного утримання позивача в розпорядженні начальника прикордонного загону з 03.09.2018 по 01.08.2019 та зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Державної прикордонної служби України призначити позивача на рівну посаду або на ранг нижче з 03.09.18 по 01.08.19. Крім того, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до підпункту 17 ч.1 ст.4 КАС України проходження військової служби віднесено до публічної служби.

«Публічна служба діяльність на державних політичних посадах у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування».

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З огляду на матеріали справи, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду 06.02.2020р. з позовними вимогами щодо незаконного утримання в розпорядженні начальника та зобов`язанням призначити його на рівну посаду або на ранг нижче; визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати грошового та матеріального забезпечення; зобов`язання нарахувати та виплатити грошове та матеріальне забезпечення. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те, що йому стало відомо про порушення його прав тільки 04.01.2020р., після отримання відповіді від відповідача на його звернення.

Так, в матеріалах справи міститься витяг з наказу начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01.08.2019р. №339-ос про виключення зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення, із змісту якого видно, що позивач знаходиться у розпорядження начальника 25 прикордонного загону. Також в наказі вказані виплати, як були зроблені позивачу (том І а.с.10).

23.12.2019р. позивач написав лист відповідачу з проханням поновити його на посаді та нарахувати і виплатити грошове забезпечення (том І а.с.8).

Отже з огляду на вказані матеріали справи, суд робить висновок, що позивачу було відомо про його порушене прав щонайменше 23.12.2019р. дати, коли він написав лист відповідачу з проханням відновити його права. Відтак, звернувшись до суду 06.02.2020р., позивач пропустив без поважних причин місячний строк звернення до адміністративного суду із позовними вимогами про незаконне утримання в розпорядженні начальника прикордонного загону з 03.09.2018 по 01.08.2019 та про зобов`язання призначити його на рівну посаду або на ранг нижче; про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.08.209р. по 26.12.2019р. та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки.

При цьому суд не бере до уваги аргументи позивача про те, що він не був обізнаний з чинним законодавством, та не вважає дану обставину поважною причиною.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові від 27.11.2018р. у справі №473/2236/17.

Те, що позивач не знає особливостей військового законодавства не є об`єктивною обставиною, що не залежала від волі позивача. По суті це було недотримання позивачем процесуальних вимог, що не може визнаватися поважною причиною за принципом: незнання закону не звільняє від відповідальності.

В даному випадку позивач самостійно помилився, що означає - зазначена причина має суб`єктивний, а не об`єктивний характер. Аналогічний висновок Верховний Суд зробив у своїй постанові від 14.05.2019р. №803/613/15-а.

Крім того, Верховний Суд у своєму рішенні від 22.01.2020р. у справі №620/1982/19 зробив висновок про те, що середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому спірні відносини стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пов`язані зі звільненням з публічної служби, відповідно до них застосовуються правила ч.5 статті 122 КАС України, зокрема - місячний строк звернення до адміністративного суду.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби щодо ненарухвання та невиплати ОСОБА_1 грошового та матеріального забезпечення з 03.09.2018 по 01.08.2019; зобов`язання Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове та матеріальне забезпечення з 03.09.2018 по 01.08.2019 суд зазначає, що вони є похідними від позовних вимог про визнання протиправними дій щодо незаконного утримання позивача в розпорядженні начальника прикордонного загону з 03.09.2018 по 01.08.2019; зобов`язання відповідача призначити позивача на рівну посаду або на ранг нижче з 03.09.18 по 01.08.19.

Так, позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що саме факт того, що на момент його звільнення та виключення зі списків Білгород -Дністровського прикордонного загону він продовжував знаходитися в розпорядженні начальника прикордонного загону по 01.08.2019, призвів до неповного отримання ним грошового забезпечення. Тобто, вирішенню питання чи в повному обсязі була здійснена виплата позивачеві грошового та матеріального забезпечення повинно передувати вирішення питання, щодо переведення позивача на рівну посаду або на ранг нижче.

За висновками ЄСПЛ, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад, до строків для подання апеляцій (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі "Йодко против Литви" (Jodo v. Lithuania).

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави вказані ним у заяві, будуть визнані судом не поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Позивач скористався своїм правом звернення до суду з пропуском строку звернення передбаченого ч.5 ст.122 КАС України.

За таких обставин, суд робить висновок про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного керуючись, ст. ст. 122, 123, 240 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про:

- визнання дії Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України протиправними щодо незаконного утримання позивача в розпорядженні начальника прикордонного загону з 03.09.2018 по 01.08.2019;

- зобов`язання Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України призначити позивача на рівну посаду або на ранг нижче з 03.09.18 по 01.08.19;

- визнання протиправною бездіяльність Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби щодо ненарухвання та невиплати ОСОБА_1 грошового та матеріального забезпечення з 03.09.2018 по 01.08.2019;

- зобов`язання Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове та матеріальне забезпечення з 03.09.2018 по 01.08.2019;

- визнання протиправною бездіяльність Білгород-Дністровського прикордонного загону щодо відмови, яка відображена в листі від 28.01.2020 №О-6, в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.08.209р. по 26.12.2019р.;

- зобов`язання Білгород-Дністровського прикордонного загону нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.08.209р. по 26.12.2019р. залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення 5-денного строку з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через адміністративний суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя О.Я. Бойко