Справа № 400/1552/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1552/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

перевіривши наявність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області (правонаступник Головного управління ДФС у Миколаївській області) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-заготівельне підприємство «Жовтневі ковбаси» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Миколаївській області, Миколаївського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року позов задоволено.

Суд визнав прийнятною та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня 15.01.2019 року податкову накладну №33 від 31.12.2018 року на суму податку на додану вартість в розмірі 147 674,00 грн.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Миколаївського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області від 14.05.2019 року №5.

13 вересня 2019 року на зазначене рішення суду Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу без сплати судового збору. Наведене стало підставою для залишення даної апеляції без руху для усунення вказаного недоліку. На прохання Головного управління ДФС у Миколаївській області, суд продовжував строк для сплати судового збору, але невиконання суб`єктом владних повноважень указаного обов`язку стало підставою для повернення апеляції.

07 липня 2020 року Головне управління ДПС у Миколаївській області знову подало апеляційну скаргу у наведеній справі, однак вже з пропуском, встановленого ч.1 ст.295 КАС України, строку.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, в якому зазначено такі підстави:

- первісне подання апеляції в межах строку на оскарження рішення суду;

- відсутність бюджетного фінансування для сплати судового збору;

- встановлення на території України карантинні заходи з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Ознайомившись із клопотанням та матеріалами справи, суд вважає необхідним відмовити скаржнику у поновленні вказаного строку, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Пунктом 1 ч.2 ст.295 КАС України унормовано, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення отримано апелянтом 22.08.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, вдруге апеляційну скаргу подано до суду лише 07.07.2020 року, тобто з пропуском, визначеного ч.1 ст.295 КАС України, строку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, одночасно надати документ про сплату судового збору (п.1 ч.5).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ (далі Закон №3674-VІ).

Згідно Закону №3674-VІ управлінням ДПС не надано пільг щодо сплати судового збору.

Вказані органи є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Головне управління ДПС у Миколаївській області має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому неналежне фінансування суб`єкта владних повноважень не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення та подання апеляційної скарги.

Отже, наведені апелянтом обставини не є підставою для поновлення апелянту пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Також слід звернути увагу на те, що апелянт вдруге звертаючись з апеляційною скаргою також не забезпечив сплату судового збору за її розгляд.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає недоречним посилання апелянта, як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, на встановлення Кабінетом Міністрів України на території країни карантинних заходів.

Так, постанова Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» була прийнята 11 березня 2020 року, якою введено карантин з 12 березня 2020 року. Тобто, відповідна постанова Кабінету Міністрів України була прийнята через чотири місяці після повернення Головному управлінню ДФС у Миколаївській області апеляційної скарги.

Частиною 3 ст. 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.1 п.4 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки, зазначена апелянтом причина пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення визнана неповажною, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без руху та надає строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій необхідно вказати інші причини його пропуску, якщо такі є.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року залишити без руху.

Надати Головному управлінню ДПС у Миколаївській області строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали, для подачі до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року.

Роз`яснити, що у разі неподання заяви або визнання причин пропуску строку неповажними, відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко