Справа № 360/2282/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2282/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 (далі - позивачка, ОСОБА_2 ) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку), в якому позивач просить: визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з червня 2019 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з 01.01.1998 ОСОБА_2 перебувала на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку, їй була призначена трудова пенсія за віком, а з 13.11.2001 постійно проживає в Державі Ізраїль. На підставі Постанови Вищого адміністративного суду України у 2014 році ОСОБА_2 з 07.10.2009 поновлено виплату пенсії. Пенсію отримувала по довіреності дочка ОСОБА_2 . У червні 2019 року відповідач припинив виплату пенсії у зв`язку із закінченням строку дії довіреності. Для поновлення виплати пенсії відповідачу 02.12.2019 надано засвідчену копію з апостиль рішення Мирового суду міста Петах- Тиква Держави Ізраїль від 14.06.2019 про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 та копія довіреності з апостиль ОСОБА_1 .

09.04.2020 опікун позивачки, ОСОБА_1 , надіслала до УПФУ в м. Сєвєродонецьку заяву про поновлення пенсії ОСОБА_2 та свідоцтво про життя ОСОБА_2 з апостиль.

Листом № 64/я-5 від 21.04.2020 відповідачем в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 відмовлено - без особистого звернення ОСОБА_2 , за відсутністю рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення їй опікуна.

Позивачка вважає дії відповідача протиправними, оскільки вони не відповідають вимогам закону та наданим документам, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 15.06.2020 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачами недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 25.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позов (арк. спр. 41-43), в обґрунтування якого останній послався на таке. ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку з 20.11.1985. 23.10.2001 до управління надійшла заява ОСОБА_2 про зняття з обліку її пенсійної справи та здійснення виплати пенсії за 6 місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

На підставі ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» управлінням виплачено ОСОБА_2 пенсію, призначену в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, за 6 місяців наперед перед від`їздом за кордон та знято пенсійну справу з обліку у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в Ізраїль.

ОСОБА_2 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до управління, в якому просила визнати дії відповідача щодо невідновлення виплати пенсії та відповідь-відмову відповідача від 27.03.2011 неправомірними та зобов`язати відповідача відновити виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 07.10.2009.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2011 по справі №2-а-2616/11 позовні вимоги задоволено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 по справі № 2а-2616/11/1227 постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 вересня 2011 року по справі № 2а-2616/11/1227 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку про визнання дій неправомірними, відновлення виплати пенсії скасовано, у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 по справі К/9991/17783/12 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 скасовано, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2011 залишено в силі.

На підставі постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2011 по справі № 2-а-2616/11, яка залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 по справі К/9991/17783/12, пенсію ОСОБА_2 було поновлено, починаючи з 07.10.2009.

Пенсія позивачу виплачувалась по 31.05.2019, що підтверджується довідкою від 02.07.2020 № 4119. З 01 червня 2019 року було припинено виплату пенсії у зв`язку з закінченням терміну дії довіреності.

15.10.2019 до управління звернулась ОСОБА_7 стосовно поновлення виплати пенсії від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , та згідно розписки-повідомлення надала документи: копію закордонного паспорту громадянки України ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 12.09.2001 органом 1200; довіреність від ОСОБА_1 на ОСОБА_7

29.10.2019 управлінням було надано ОСОБА_7 лист-відповідь №23129/02-22, яким повідомлено, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 необхідно надати документи: належним чином завірені паспорти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 або оригінали, завірену копію рішення суду щодо визнання ОСОБА_2 недієздатною, реквізити банківського рахунку.

Управлінням направлено начальнику Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області запит № 23282/02-18 від 31.10.2019 та запит № 671/03-18 від 16.01.2020 щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_2 .

Стосовно даного питання Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Луганській області було направлено запит № 17362/02-04 від 18.11.2019 до Пенсійного фонду України та отримано лист-відповідь № 2800-030202-9/2401 від 24.01.2020, яким повідомлено, що оскільки рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення над нею опікуна до органу Пенсійного фонду України не надавалось, підстави для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 або іншої особи без особистого звернення пенсіонерки до УПФУ в м. Сєвєродонецьку відсутні.

13.04.2020 до управління поштою надійшло звернення ОСОБА_1 , датоване 09.04.2020, у якому вона надіслала документи щодо поновлення пенсії ОСОБА_2 , а саме: заяву про поновлення пенсії від 05.03.2020, свідоцтво про життя ОСОБА_2 , копію письмової згоди на опікунство (суд зі справ сім`ї міста Петах-Тиква 13.06.2019) та рішення від 14.06.2019 по справі №30279/06-19.

Заява ОСОБА_1 від 09.04.2020 (вх.№64-я-5 від 13.04.2020) була розглянута як звернення, будь-яке рішення з приводу розгляду управлінням не приймалось.

21.04.2020 листом №64/я-5 ОСОБА_1 було надано відповідь на звернення від 09.04.2020 та повідомлено, що рішення суду зі справ сім`ї міста Петах-Тиква від 14.06.2019 року не має юридичної сили на території України. Оскільки рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення над нею опікуна до органу ПФУ не надавалось, підстави для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 за заявою від 09.04.2020 без особистого звернення ОСОБА_2 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку відсутні.

Управління не має законних підстав розглядати заяву про поновлення пенсії та приймати рішення за цією заявою, так як вона надійшла поштою, особа заявника не встановлена, повноваження представника належним чином не підтверджені.

Також управління звернуло увагу суду, що згідно наданого рішення Мирового суду міста Петах-Тиква від 14.06.2019 надано тимчасовий наказ на термін в один рік від 14.06.2019 на призначення ОСОБА_1 , номер посвідчення НОМЕР_2 , опікуном ОСОБА_2 , номер посвідчення НОМЕР_3 . Тобто, 14.06.2020 дія рішення про опіку закінчилась, тому на момент усунення позивачем ОСОБА_1 недоліків позовної заяви та на момент прийняття судом позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повноваження представника (опікуна) за рішенням Миового суду міста Петах-Тиква від 14.06.2019 скінчились.

До управління ОСОБА_1 особисто не зверталась, особа її не була встановлена, оскільки документи надійшли до управління поштою.

Таким чином, УПФУ в м. Сєвєродонецьку вважає свої дії правомірними. Законні підстави для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 07.11.1985 було призначено виплату пенсії (арк. спр. 65).

23.10.2001 ОСОБА_2 звернулася до УПСЗН з заявою, в якій просила зняти з обліку її пенсійну справу та провести виплату за 6 міс. наперед, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в Ізраїль (арк. спр. 66).

Згідно з копією розпорядження УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 07.02.2014 № 958 виплату пенсії ОСОБА_2 поновлено з 07.10.2009 (арк. спр. 67).

З довідки УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 02.07.2020 № 4119 встановлено, що з червня 2019 року виплату пенсії ОСОБА_2 припинено, остання виплата пенсії відбулася в травні 2019 року в розмірі 3302,19 грн (арк. спр. 77).

Рішенням мирового суду міста Петах-Тиква від 14.06.2019 у справі № 30279-06-19 надано тимчасовий наказ на термін в один рік на призначення пані ОСОБА_1 , номер посвідчення особи НОМЕР_2 , опікуном пані ОСОБА_2 , номер посвідчення особи НОМЕР_3 (арк. спр. 25-26).

ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з оригіналом заяви від 05.03.2020 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 , легалізованою печаткою апостиль за № 340/2020, до якої було додано нотаріально завірене та легалізоване печаткою апостиль за № 382/2020 свідоцтво про життя ОСОБА_2 , копію рішення суду 30279-06-19 від 14.06.2019 про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 (оригінал було спрямовано на адресу управління листом від 02.12.2019) (арк. спр. 8-11, 19-13, 75 зв.-76).

Листом від 21.04.2020 УПФУ в м. Сєвєродонецьку повідомило ОСОБА_1 про те, що рішення суду зі справ сім`ї міста Петах-Тиква від 13.08.2019 не має юридичної сили на території України. Оскільки рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення над нею опікуна до органу ПФУ не надавалось, підстав для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 за заявою від 09.04.2020 без особистого звернення ОСОБА_2 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку відсутні (арк. спр. 24).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пунктом 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною другою статті 49 Закону № 1058-IV визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно зі статтею 51 Закону № 1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07.02.2014, зазначив, що право на отримання пенсії, як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

Як зазначає відповідач, ОСОБА_2 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до УПФУ в м. Сєвєродонецьку, в якому просила визнати дії відповідача щодо невідновлення виплати пенсії та відповідь-відмову відповідача від 27.03.2011 неправомірними та зобов`язати відповідача відновити виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 07.10.2009. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2011 по справі № 2а-2616/11/1227 позовні вимоги задоволено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2011 залишено в силі.

Відтак, постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2011 у справі № 2а-2616/11/1227, встановлено, що ОСОБА_2 як громадянин України має право на виплату призначеної їй пенсії.

Підстави для поновлення конституційного права на виплату пенсії виникли після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

Відповідач у відзиві на позов підтвердив той факт, що виплату пенсії ОСОБА_2 було поновлено, починаючи з 07.10.2009, на підставі постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2011 по справі №2а-2616/11/1227.

У подальшому виплату пенсії було припинено у зв`язку з закінченням терміну дії довіреності.

Щодо відмови відповідача в поновлені виплати пенсії суд зазначає таке.

Як на підставу для відмови в поновленні виплати пенсії відповідач посилається на те, що рішення суду зі справ сім`ї міста Петах-Тиква від 13.08.2019 не має юридичної сили на території України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 визначено, шо заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі - законні представники) за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 у справі № 757/12134/14-а.

Суд звертає увагу, що заяву про поновлення виплати пенсії підписано представником позивача ОСОБА_1 , тобто до УПФУ в м. Сєвєродонецьку звернувся представник позивача, надавши при цьому рішення мирового суду міста Петах-Тиква від 14.06.2019 у справі № 30279-06-19 з проставленим апостилем, яким надано тимчасовий наказ на термін в один рік на призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Статтею 471 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті 472 Цивільного процесуального кодексу України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні;

3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок розгляду клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню визначено статтею 473 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 не надано суду доказів визнання на території України рішення мирового суду міста Петах-Тиква від 14.06.2019 у справі № 30279-06-19, яким надано тимчасовий наказ на термін в один рік на призначення пані ОСОБА_1 , номер посвідчення особи НОМЕР_2 , опікуном пані ОСОБА_2 , номер посвідчення особи НОМЕР_3 , в порядку, визначеному Главою 2 Розділу IX Цивільного процесуального кодексу України.

Також матеріали справи не містять доказів того, що держава Ізраїль забезпечує взаємність у визнанні та виконанні на своїй території рішень, ухвалених українськими судами.

Таким чином, на момент звернення представника позивача до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з заявою про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 були відсутні правові підстави для підписання такої заяви та подання її від імені ОСОБА_2 .

За таких обставин УПФУ в м. Сєвєродонецьку правомірно повідомило ОСОБА_1 листом від 21.04.2020 про те, що підстав для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 за заявою від 09.04.2020 без особистого звернення ОСОБА_2 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку відсутні.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з червня 2019 року.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивача звільнено від їх сплати в установленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 44, 73-77, 79, 94, 139, 241 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун