Справа № 140/9700/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

20 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/9700/20

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності щодо нездійснення повного розрахунку при звільненні з військової служби протиправною та стягнення середнього заробітку (середнє грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період 28 грудня 2018 року по 30 січня 2020 року включно в розмірі 153 738 гривні 30 копійок за КВЕД 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належним чином оформленої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо усіх заявлених позовних вимог та надання доказів поважності причин його пропуску.

15.07.2020 на адресу суду позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено заяву про поновлення строку звернення до суду.

У зазначеній заяві позивачем вказано про те, що ним було дотримано строки на звернення до суду, посилаючись на:

1) приписи ч.2 ст.122 КАС України щодо шестимісячного строку на звернення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

2) рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 у справі №4рп/2012 (щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу), відповідно до якого Суд дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої йому несвоєчасною виплатою з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, встановлено тримісячний строк, який відповідно спливав 30.04.2020, в той час як з 12.03.2020 постановою КМУ на всій території України запроваджено карантин, відповідно вступає в дію норма п.3 розділу VII Прикінцевих положень КАС України, відповідно до якої строки, визначені, зокрема, статтею 122 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину;

3) з 24.01.2020 по 15.06.2020 позивач перебував за межами території України, що підтверджується копіями сторінок закордонного паспорту, які додані до цієї заяви, а про те що, на його картковий рахунок військовою частиною були зараховані кошти останній дізнався лише 15.06.2020 після повернення на територію України;

4) нездійснення повного розрахунку з позивачем за своєю суттю є правопорушенням, яке носило триваючий характер, яке почалось з протиправної бездіяльності щодо невиконання обов`язку відповідача, передбаченого ст.116 КЗпП України, тривало більше одного року та закінчилось лише 30.01.2020, а тому застосування строків звернення до суду фактично позбавлятиме позивача гарантій на фінансове забезпечення соціально-побутових потреб, створить умови для неналежного виконання військовими частинами та іншими військовими формуваннями своїх обов`язків.

Надаючи оцінку аргументам представника позивача щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, в тому числі й дотримання вимог ч.5 ст.122 КАС України, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

З огляду на наведене, посилання позивача на позбавлення його гарантій на фінансове забезпечення в зв`язку з із застосуванням строків звернення до суду є безпідставним.

Як вже вказувалось судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, рішенням Конституційного Суду України №1-5/2012 від 22 лютого 2012 року встановлено правило обчислення строку звернення до суду у справах про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Так, відповідно до правового висновку Конституційного Суду України «В аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався».

Отже, у спорах щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (публічна служба) застосовуються правила частини 5 статті 122 КАС України і, при цьому, місячний строк звернення до суду треба обчислювати з дня фактичного розрахунку.

Звільнення позивача відбулось 28.12.2018, а остаточний розрахунок (виплата грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учасника бойових дій у 2015-2018 роках на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.11.2019) військовою частиною 9971 проведено 30.01.2020 шляхом зарахування на картковий рахунок позивача.

З огляду на наведене, строк звернення до суду розпочав відлік з 31 січня 2020 року та завершився 29.02.2020.

При цьому, судом не взято до уваги посилання позивача на рішення КСУ від 22.02.2012 у справі №4рп/2012, оскільки воно стосується виключно стягнення моральної шкоди, при цьому, строк, встановлений ч.5 ст.122 КАС України є спеціальним для позивача як для особи, яка перебувала на публічній службі.

Відповідно до п.3 розділу VII Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин було запроваджено постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу CОVID-19» № 211 з 12 березня 2020 року.

Таким чином, позивач пропустив строк на звернення до суду ще до запровадження з 12.03.2020 року на території України карантину.

Що стосується перебування позивача в період з 24.01.2020 по 14.06.2020 за межами території України, то суд звертає увагу, що строк обчислюється з дати коли особа могла дізнатись про порушення власних прав, при цьому позивач сам у пунктах І-ІІ заяви про поновлення строку вказує про початок перебігу строку з 30.01.2020, тобто з моменту коли на його картковий рахунок надійшли кошти. Надані ксерокопії паспорту не свідчать про перетин кордону в напрямку Польщі 24.01.2020 та повернення в Україну 14.06.2020 (тобто без інших в`їздів та виїздів) та, як наслідок, про неможливість звернутись з адміністративним позовом в період з 31.01.2020 по 29.02.2020.

Відповідно до частин першої-другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху; при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку; якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із частиною п`ятою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

Таким чином, оскільки наведені представником позивача причини пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом суд вважає неповажними, тому вказану позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.В. Дмитрук