Справа № 600/741/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 липня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/741/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту Чернівецької міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту Чернівецької міської ради щодо нездійснення виплати недосплаченої суми грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2015-2020 роки;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту Чернівецької міської ради нарахувати ОСОБА_1 недосплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальний пенсій за віком за 2015-2020 роки у розмірі 32945 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, порушуючи вимоги законодавства, відмовив позивачу у проведенні перерахунку щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 року по 2020 року у сумі 32945,00 грн. Вказував, що у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України, починаючи з 22 травня 2008 року відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п`ять мінімальних пенсій за віком. На переконання позивача, зазначене рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, є обов`язковими для виконання на території України і остаточними. Крім цього, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 (справа №1-247/2018 (3393/18), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) окремі положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України. За таких обставин позивач вважає, що посилання відповідача в листі від 29 травня 2020 року №09/07/07/1320 на вказаний пункт Бюджетного кодексу України, а також на постанови Кабінету Міністрів України №237 від 20 березня 2019 року, №170 від 14 березня 2018 року, №223 від 05 квітня 2017 року, №141 від 02 березня 2016 року, №147 від 31 березня 2015 року, №112 від 19 лютого 2020 року, якими встановлено відповідні розміри грошової допомоги на 2015-2020 роки, не можуть братися до уваги.

Ухвалою суду від 04 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено та визначено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року клопотання Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про заміну сторони задоволено. Замінено відповідача у даній справі - Управління соціального захисту населення Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту Чернівецької міської ради на його правонаступника - Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що на виконання пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанови №237 від 20 березня 2019 року, №170 від 14 березня 2018 року, №223 від 05 квітня 2017 року, №141 від 02 березня 2016 року, №147 від 31 березня 2015 року, згідно яких встановлено відповідні розміри грошової допомоги на 2015-2019 роки, яку, з урахуванням вимог зазначених нормативно-правових актів було виплачено позивачу в повному обсязі. Крім цього, виплати допомоги до 05 травня, на думку відповідача, є періодичним платежем, який виплачується щорічно. Отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги. Стосовно доводів позивача щодо визнання неконституційними положень пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відповідач зазначив, що виплата за 2020 рік буде проведена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» при надходженні субвенції. Просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Перевіривши наявні у справі матеріали, судом встановлено, що згідно з посвідченням серії ЮА №040420, виданого Західним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України 19 березня 2015 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

15 травня 2020 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту Чернівецької міської ради із заявою, в якій зазначав, що протягом 2015-2020 років він як учасник бойових дій до 05 травня щорічно отримував виплати на загальну суму 6945 грн: за 2015 рік - 875 грн, за 2016 рік - 920 грн, за 2017 рік - 1200 грн, за 2018 рік - 1265 грн, за 2019 рік - 1295 грн, за 2020 рік - 1390 грн.

Однак у зв`язку із прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за конституційним поданням Верховного Суду України, починаючи з 22 травня 2008 року відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, а також визнанням неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 (справа №1-247/2018 (3393/18) положень пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, позивач вважає, що щорічні виплати за 2015-2020 роки з урахуванням вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мали складати:

- за 2015 рік - шляхом множення 5 мінімальних пенсій за віком на мінімальну пенсію за віком станом на 01 травня 2015 року, яка складає 4745,00 грн;

- за 2016 рік - шляхом множення 5 мінімальних пенсій за віком на мінімальну пенсію за віком станом на 01 травня 2016 року, яка складає 5650,00 грн;

- за 2017 рік - шляхом множення 5 мінімальних пенсій за віком на мінімальну пенсію за віком станом на 01 травня 2017 року, яка складає 7260,00 грн;

- за 2018 рік - шляхом множення 5 мінімальних пенсій за віком на мінімальну пенсію за віком станом на 01 травня 2018 року, яка складає 5650,00 грн;

- за 2019 рік - шляхом множення 5 мінімальних пенсій за віком на мінімальну пенсію за віком станом на 01 травня 2019 року, яка складає 7485,00 грн;

- за 2020 рік - шляхом множення 5 мінімальних пенсій за віком на мінімальну пенсію за віком станом на 01 травня 2020 року, яка складає 8190,00 грн.

Таким чином, загальна сума виплат мала становити 39890,00 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просив провести перерахунок щорічних виплат до 05 травня, починаючи з 2015 по 2020 роки включно, а також здійснити виплату суму різниці таких коштів у розмірі 32 945,00 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви Управління соціального захисту населення Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради листом від 29 травня 2020 року №09/07/07/1320 повідомило позивача про те, що згідно з пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VIII) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. На виконання даної норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанови №237 від 20 березня 2019 року, №170 під 14 березня 2018 року, №223 від 05 квітня 2017 року, №141 під 02 березня 2016 року, №147 від 31 березня 2015 року «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» згідно яких встановлено відповідні розміри грошової допомоги на 2015-2019 роки і виплачено їх позивачу в повному розмірі.

В свою чергу, розміри щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2020 році визначено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Зазначено, що на виконання вказаної постанови позивачу, як учаснику бойових дій, буде призначено та виплачено допомогу в розмірі 1390,00 грн на розрахунковий рахунок в банківській установі.

Таким чином, з наведеного вбачається розбіжність у твердженнях позивача, викладених в адресованій відповідачу заяві та у позові, про факт виплати йому грошової допомоги до 05 травня у 2020 році у розмірі 1390 грн з твердженнями відповідача, викладеними у листі від 29 травня 2020 року №09/07/07/1320 та відзиві на позов, про те, що грошову допомогу до 05 травня у 2020 році позивачу буде призначено та виплачено в розмірі 1390,00 грн.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу.

Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на викладене, з метою з`ясування дійсних обставин даної справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача інформацію та документи відносно нарахування і виплати чи не нарахування і не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2020 році.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 72, 73, 75, 77, 80, 241, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Витребувати у Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради інформацію та документи відносно нарахування і виплати чи не нарахування і не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2020 році.

2. Для подання до суду витребуваних доказів встановити Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради строк протягом п`яти робочих днів з дня отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин є підставою для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк