Справа № 200/4565/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р. Справа№200/4565/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, 5) про визнання протиправними дії та бездіяльності Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в частині припинення виплати та невиплати заборгованості по страховим виплатам ОСОБА_1 з квітня 2017 року по березень 2020 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити заборгованість по страховим виплатам ОСОБА_1 з квітня 2017 року по березень 2020 року.

Так, у позовній заяві позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області. До березня 2017 року включно він отримував соціальну виплату, у квітні 2017 року соціальну виплату припинено. У січні 2020 року він звернувся до управління із заявою про поновлення виплати, однак отримав заборгованість лише за один місяць. Вважає такі дії та бездіяльність відповідача протиправними і такими, що порушують його конституційні права.

Ухвалою суду від 12.05.2020 року позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків.

18.05.2020 року позивач через відділ документообігу суду надав заяву про усунення недоліків позовної заяви..

Ухвалою суду від 25.05.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, де зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Свою позицію вмотивовував тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою з м.Єнакієве. З 01.10.2014 року по 30.11.2016 року отримував страхові виплати у Дружківському міському відділенні управління ФСС України в Донецькій області. У відділенні був зроблений перерахунок страхових виплат з 01.03.2014 року та сплачено борги за період з червня 2014 року по вересень 2014 року. З 01.12.2016 року Дружківське міське відділення припинило щомісячні страхові виплати, у зв`язку із скасуванням довідки ВПО та на підставі особистої заяви. З грудня 2016 року по 29.01.2020 року позивач не перебував на обліку у будь - якому відділенні Фонду, у зв`язку з поданням власної заяви про зняття з обліку, тому відсутня будь-яка заборгованість за даний період перед позивачем. З 29.01.2020 року позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа у Слов`янському відділенні управління ВДФСС України в Донецькій області та з 01.01.2020 року отримує щомісячні страхові виплати. Тому, вимог про зобов`язання нарахувати та сплатити заборгованість з квітня 2017 року по березень 2020 року є необґрунтованими (а.с.28-29).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якого було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування - на підконтрольній українській владі території за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.01.2020 року №1429- (а.с.13).

Відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є юридичною особою, має самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Інвалідність позивачу встановлено безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК №417084 (а.с.12).

Постановою ФССНВВ у м. Дружківці від 16.01.2017 року №0530/6225/6225.1/51 припинено ОСОБА_1 щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.12.2016 року, причина припинення: скасування довідки ВПО (Лист №01-12/222-07 від 10.01.2017 року) (а.с.39).

16.01.2017 року позивач надав до відповідача заяву про зняття з обліку у зв`язку зі зміною місця проживання з 01.12.2016 року (а.с.40).

З відповіді від 07.02.2020 року №23.05-23/297 слідує, що позивач отримував щомісячні страхові виплати з 01.10.2014 року по 30.11.2016 року включно. Відповідно до ст.29 Закону №1105-XIV потерпілому здійснено та виплачено перерахунок страхових виплат з 01.03.2014 року. У березні 2015 року потерпілому виплачена заборгованість зі страхових виплат за період з червня 2014 року по вересень 2014 року. З 01.12.2016 року страхові виплати потерпілому зупинені, у зв`язку зі скасуванням довідки ВПО потерпілого (лист управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 10.01.2017 року) (а.с.36).

З відповіді начальника Дружківського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Донецькій області від 11.06.2020 року №23.05-24/913 слідує, що період, під час якого ОСОБА_1 не звертався до інших відділень за продовженням щомісячних страхових виплат становить з 01.04.2017 року по 31.12.2019 року (а.с.37).

09.01.2020 року позивач звернувся до Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати (а.с.35).

Постановою Слов`янського ВУВД ФССУ в Донецькій області від 02.03.2020 року №0536/7051/7051.1/56 продовжено потерпілому ОСОБА_1 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1024,42 грн., з 01.01.2020 року безстроково. Проведено донарахування щомісячних страхових виплат за січень, лютий 2020 року (а.с.33).

Відповідно до довідки про доходи від 11.06.2020 року №36.04-35/47, яка видана Слов`янським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, ОСОБА_1 за період з січня по травень 2020 року нараховані та виплачені щомісячні страхові виплати (а.с.32).

Згідно відомості про нараховані та виплачені страхові виплати відповідно до програмного забезпечення «Реєстр потерпілих» ОСОБА_1 за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року включно не нараховані та не виплачені страхові виплати (а.с.38).

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон N 1706-VII).

Статтею першою Закону N 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону N 1706-VII).

Як зазналося судом раніше, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка знаходиться в матеріалах справи.

Водночас, ст. 14 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, слід дійти висновку, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами, що й інші громадяни, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

З огляду на матеріали справи, позивач здобув право на отримання страхових виплат та наразі перебуває на обліку у Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, де отримує страхові виплати. До 01.06.2014 страхові виплати отримував за місцем постійного мешкання в Донецькій області.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, унормовано Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII.

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-ХІV (у редакції, яка діяла до 01 січня 2015 року) у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1105-ХІV, грошові суми, які відповідно до статті 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Статтею 40 Закону № 1105-ХІV (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК.

З 01 січня 2015 року зазначені норми встановлені частинами першою, п`ятою та шостою статті 47 Закону № 1105-XIV (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, приписи чинного законодавства передбачають вичерпний перелік підстав, за наявності яких можуть бути припинені відповідні страхові виплати.

Судом встановлено, що на підставі постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці від 16.01.2017 року №0530/6225/6225.1/51 позивачу з 01.12.2016 року була припинена виплата щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. В якості підстави припинення зазначено - скасування довідки ВПО (Лист №01-12/222-07 від 10.01.2017 року) (а.с.39).

Відповідачем надано лист Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 10.01.2017 року №01-12/222-07 з якого слідує, що управлінням було надано список внутрішньо переміщених осіб, яким скасовано довідки відповідно до п.9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 (а.с.42).

Список внутрішньо переміщених осіб, яким скасовано довідки відповідно до п.9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 суду не надано.

Позивачу за період з січня 2020 року по травень 2020 року нараховані та сплачені щомісячні страхові виплати у сумі 25545,40 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 11.06.2020 року (а.с.32).

Суд зазначає, що страхові виплати позивачу призначені безстроково та Законом 1105-XIV не передбачено припинення страхових виплат у зв`язку із скасуванням дії довідки ВПО.

Крім того, підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається відповідач, не є законами, а тому, не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

В даному випадку наявність або відсутність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для нього, на відміну від інших громадян України, певні перешкоди в отриманні страхових виплат, та потребує від людини здійснення додаткових дій, не передбачених Законами.

Стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд також звертає увагу на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що припинення щомісячних страхових виплат позивачу здійснено на підставі постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці від 16.01.2017 року №0530/6225/6225.1/51 з 01.12.2016 року.

За період з січня 2020 року по травень 2020 року позивачу нараховані та сплачені щомісячні страхові виплати у сумі 25545,40 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 11.06.2020 року (а.с.32), що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в частині позовних вимог щодо невиплати заборгованості по страховим виплатам позивачу з січня 2020 року по березень 2020 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області протиправно припинено виплату та не виплачуються щомісячні страхові виплати позивачу саме з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 9 КАС України суду надане право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки суд прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат саме з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року, з метою поновлення порушеного права позивача на отримання щомісячних страхових виплат, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог, а саме: визнати протиправною та скасувати постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці від 16.01.2017 року №0530/6225/6225.1/51 та зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам ОСОБА_1 з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року включно.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з квитанцією від 14.05.2020 року №48 позивачем при звернені до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 420,40 грн. (50% від сплаченої суми судового збору).

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, 5) про визнання протиправними дії та бездіяльності Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в частині припинення виплати та невиплати заборгованості по страховим виплатам ОСОБА_1 з квітня 2017 року по березень 2020 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити заборгованість по страховим виплатам ОСОБА_1 з квітня 2017 року по березень 2020 року - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці від 16.01.2017 року №0530/6225/6225.1/51.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок №5) поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) щомісячних страхових виплат і сплатити заборгованість по ним з дня припинення їх виплат, тобто з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2019 року.

У задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок №5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 21 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ змін у розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая