Справа № 160/12035/19
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/12035/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020р. у справі №160/12035/19
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «Візаві Плюс»
до: про:Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

29.11.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Візаві Плюс» (далі ТОВ «ВКФ «Візаві плюс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС в Дніпропетровській області), Державної податкової служби України ( далі ДПС України) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії./ а.с. 1-19 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2019р. за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі №160/12035/19 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 23 том 2 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві з урахуванням уточнення позовних вимог / а.с. 237-255 том 1/ , на те, що ним в процесі здійснення господарської діяльності було складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкові накладні (далі ПН) №1, №2, №3 від 16.09.2019р., та №4 від 27.09.2019р., відповідно до отриманих ним за цими ПН квитанціями - документи прийнято, реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, позивачем було надано такі документи, але рішеннями ГУ ДФС в Дніпропетровській області №1334517/36395705 від 21.11.2019 р. (стосовно ПН №1), № 1330411/36395705 від 14.11.2019 р. (стосовно ПН №2), № 1335550/36395705 від 22.11.2019 р (стосовно ПН №3), № 1339643/36395705 від 27.11.2019 р. (стосовно ПН №4) позивачу відмовлено в реєстрації вищезазначених ПН, також позивачу стало відомо, що рішенням ГУ ДПС в Дніпропетровській області , яке оформлено протоколом, №5 від 04.09.2019р. підприємство включено до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Позивач вважає, що внесення підприємства до переліку ризикових надає контролюючому органу беззаперечну підставу для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних, а таке рішення податкового органу відносно позивача не відповідає жодному з встановлених критеріїв ризиковості платника податків, а самі ж критерії ризиковості існують виключно у вигляді листа ДФС України за вих. 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019р. та не затверджені будь яким наказом ДФС України, а також не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, тому це рішення прийнято податковим органом не у спосіб та не в порядку, встановленому Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами України, не містить належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до критеріїв ризиковості, а тому є протиправним та порушує права та інтереси позивача, як суб`єкта господарювання, платника податків, перешкоджає здійсненню нормальної господарської діяльності позивача з огляду на те, що всі ПН, які позивач реєструє в ЄРПН автоматично зупиняються і це створює додаткові перешкоди в здійсненні господарських операцій. Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації про включення ТОВ «ВКФ «Візаві Плюс» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, оформлене протоколом №5 від 04.09.2019р. та зобов`язати відповідача виключити позивача з переліку підприємств, які відповідають критеріям; визнати протиправними та скасувати рішення комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Дніпропетровські області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, №1334517/36395705 від 21.11.2019 р. (стосовно ПН №1), № 1330411/36395705 від 14.11.2019 р. (стосовно ПН №2), № 1335550/36395705 від 22.11.2019 р (стосовно ПН №3), № 1339643/36395705 від 27.11.2019 р. (стосовно ПН №4), та зобов`язати відповідачів зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №1, №2, №3 від 16.09.2019р., та №4 від 27.09.2019р. датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020р. у справі №160/12035/19 адміністративний позов задоволено / а.с. 89-96 том 2/.

Відповідач - ГУ ДПС в Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 04.03.2020р. подав апеляційну скаргу /а.с. 103-112 том 2/.

06.05.2020р. матеріали справи №160/12035/19, разом з апеляційною скаргою відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду / а.с. 102 том 2/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.05.2020р. у справі №160/12035/19 відповідачу поновлено строк апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 119 том 2/.

У встановлений вищезазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції строк недоліки апеляційної скарги було усунуто /а.с.122-124 том 2/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020р. у справі №160/12035/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020р. у справі №160/12035/19 /а.с. 125 том 2/ та апеляційний розгляд справи призначено у судове засідання на 13 годин 30 хвилин 14.07.2020р. / а.с. 126 том 2/, про що судом апеляційної інстанції, у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та спосіб, повідомлено учасників справи /а.с.127-129,136140 ТОМ 254,158-160/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 103-112 том 2/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 04.03.2020р. у цій справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 141-145 том 2/ заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції за результатам об`єктивного та повного з`ясування обставин цієї справи постановлено рішення без порушень норм чинного матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 04.03.2020р. у цій справі залишити без змін.

У судовому засіданні:

- представник відповідачів підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 04.03.2020р. у цій справі скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі;

- представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу і просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 04.03.2020р. у цій справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ВКФ «Візаві плюс», позивач у справі, зареєстровано як юридична особа 03.03.2009р., ідентифікаційний код 36395705, підприємство є платником податків, у тому числі податку на додану вартість (далі ПДВ) , одним з основних видів економічної діяльності підприємства є малярні роботи та скління, з метою виконання яких позивачем отримано відповідну ліцензію та дозволи/ а.с. 43-44,45, 6,4747-48 том 1/.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивачем у справі під час здійснення власної господарської діяльності відповідно до умов укладених ним договорів підряду /а.с. 89-164 том 1/ були складені ПН №1, №2, №3 від 16.09.2019р., та №4 від 27.09.2019р., які були у день складення подані засобами електронного зв`язку до податкового органу з метою її реєстрації в ЄРПН, та за кожною ПН позивачем було отримано квитанцію щодо доставки ПН до ДФС України, із зазначенням, що документи прийнято, проте її реєстрацію було зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункті 1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН / а.с. 77-88 том 1/, у зв`язку з чим за кожною з ПН позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів / а.с. 22-40 том 1 /, але рішеннями ГУ ДФС в Дніпропетровській області №1334517/36395705 від 21.11.2019 р. (стосовно ПН №1), № 1330411/36395705 від 14.11.2019 р. (стосовно ПН №2), № 1335550/36395705 від 22.11.2019 р (стосовно ПН №3), № 1339643/36395705 від 27.11.2019 р. (стосовно ПН №4) позивачу відмовлено в реєстрації вищезазначених ПН з підстав ненадання платником податку копій первинних документів ( щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження і розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні) / а.с. 41-42 том 1, а.с. 1-2,3-4,5-6 том 2/.

При цьому необхідно зазначити, що наведені фактичні обставини справи стосовно дат складання спірних ПН, дат подання їх позивачем на реєстрацію, дат і обґрунтування зупинення їх реєстрації податковим органом, а також дат та підстав прийняття відповідачем рішень про відмову в їх реєстрації, які є предметом оскарження у цій справі, не заперечувались учасниками справи та їх представниками під час розгляду цієї справи судом.

Крім цього рішенням комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, яке оформлено протоколом №5 від 04.09.2019р., позивача у справі включено до відповідного переліку (бази даних ІС «Податковий блок), як такого, що відповідає критеріям ризиковості / а.с. 21 том 1.

Вищенаведені рішення відповідача про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від №1334517/36395705 від 21.11.2019 р. (стосовно ПН №1), № 1330411/36395705 від 14.11.2019 р. (стосовно ПН №2), № 1335550/36395705 від 22.11.2019 р (стосовно ПН №3), № 1339643/36395705 від 27.11.2019 р. (стосовно ПН №4) та рішення відповідача, яке оформлено протоколом, №5 від 04.09.2019р. про включення позивача до переліку ризикових, і є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Порядок складення податкової накладної та порядок реєстрація її в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено положеннями ст. 201 ПК України.

Відповідно до абз.1 п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 187.1 ст.187 цього ж Кодексу передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому в абз.1 п.201.7 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За положеннями п.201.10 ст.201 цього ж Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

За правилами п.201.16 ст.201 ПК України, в редакції станом на час виникнення спірних відносин, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018р. (далі - Порядок №117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Положеннями п. 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010р. (далі Порядок №1246), та відповідно до п. 12 цього Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

На момент прийняття відповідачем у справі рішення від 04.09.2019р. ( у формі протоколу №5 від 04.09.2019р.) були відсутні будь-які нормативно правові акти які встановлювали певний перелік критеріїв ризиковості платника податків, але такий перелік було наведено у листі ДФС від 1962/99/99-29-05-01-01 від 07.08.2019р., який у свою чергу не є нормативно-правовим актом, отже вищенаведене свідчить що, на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення у формі протоколу №5 від 04.09.2019р. не існувало будь-якого нормативно-правового акту який регулював питання віднесення платників податків до ризикових, а обґрунтування правомірності прийняття відповідачем цього рішення листом ДФС України, яким затверджені критерії ризиковості платника податку платника податку, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на те, що такий лист не є нормативно-правовим актом у розумінні ст. 117 Конституції України, а тому не є джерелом права відповідно до ст. 7 КАС України, а тому відповідач, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття цього рішення в частині що стосується позивача у справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що є підставою для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому аналогічна правова позиція щодо застосування листів міністерств та інших органів державної виконавчої влади до регулювання певних відносин за відсутності їх регулювання нормативно-правовими актами висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019р. у справі №822/1878/18.

Під час розгляду справи встановлено, що реєстрація спірних ПН позивача не відбулась через ненадання ним, на думку відповідача, копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, на підтвердження реальності здійснення господарської операції, що надало можливість податковому органу зробити висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 листа ДФС №1962/99/99-29-05-01-01 від 07.08.2019р. «Критерії ризиковості платника податку», що ним зазначено у відповідних квитанціях, але колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ці квитанції містять лише загальні посилання , тоді як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію, що не було зроблено відповідачем, як і не було надано ним інших документів, з яких можливо встановити обставини через які відповідач, як контролюючий орган, зробив висновок про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, і не доведено під час розгляду цієї справи судом правомірності зупинення реєстрації спірної ПН.

Отже, відповідач - контролюючий орган, був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 вищенаведених критеріїв, які зазначені у листі №1962/99/99-29-05-01-01 від 07.08.2019р., а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників, але відповідачем цього не було зроблено.

При цьому сукупний аналіз положень пунктів 6 та 7 Порядку №117 дає можливість зробити висновок про те, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

і положення цих пунктів є чітко визначеним і не припускає неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Але під час розгляду справи встановлено, що реєстрація поданої позивачем ПН зупинена, як зазначено в квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», що свідчить про застосування відповідачем у справі критерії ризиковості платника податку до ПН, а не до платника податку - позивача, що у свою чергу дає можливість зробити висновок про зупинення контролюючим органом реєстрації спірної ПН з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком №117.

Також необхідно зазначити, що положення п. 14, 15 Порядку №117 визначають перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та встановлюють право платник податку на подання до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування письмових пояснень та копії документів до поданих ним на реєстрацію ПН, які відповідно до положень п. 18-21 цього ж Порядку №117 розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС), до повноважень яких віднесено прийняття певних рішень, у тому числі про: - реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; - відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; при цьому підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що позивачем у справі направлено до контролюючого органу пояснення та копії документів по господарським операціям за якою видано спірні ПН відповідно до положень Порядку №117.

Щодо форми та змісту прийнятих відповідачем у справі рішень про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від №1334517/36395705 від 21.11.2019 р. (стосовно ПН №1), № 1330411/36395705 від 14.11.2019 р. (стосовно ПН №2), № 1335550/36395705 від 22.11.2019 р (стосовно ПН №3), № 1339643/36395705 від 27.11.2019 р. (стосовно ПН №4), які є предметом оскарження у цій справі, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вони не відповідають вимогам Порядку №117, зокрема додатку 2 до цього Порядку, який встановлює форму такого рішення і серед іншого передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані, але спірне рішення відповідача містить лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані, що фактично свідчить про те, що це рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткої підстави для прийняття, а тому є необґрунтованим.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від №1334517/36395705 від 21.11.2019 р. (стосовно ПН №1), № 1330411/36395705 від 14.11.2019 р. (стосовно ПН №2), № 1335550/36395705 від 22.11.2019 р (стосовно ПН №3), № 1339643/36395705 від 27.11.2019 р. (стосовно ПН №4), є необґрунтованими, безпідставними, тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що такі рішення суб`єкта владних повноважень підлягають скасуванню.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічна правова позиція щодо застосування вищенаведених норм матеріального права під час розв`язання подібних відносин була висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019р. у справі №826/10649/17, від 14.05.2019р. у справі №1940/1306/18, від 21.05.2019р. у справі №0940/1240/18.

Також колегія суддів , враховуючи вищенаведений висновок суду про наявність підстав для скасування спірних рішення відповідача про відмову в реєстрації поданих позивачем ПН №1, №2, №3 від 16.09.2019р., та №4 від 27.09.2019р., з огляду на положення пп. 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано з метою здійснення повного захисту прав та інтересів позивача у справі, як платника податків, зобов`язав відповідача здійснити реєстрацію в ЄРПН спірних ПН датою їх фактичного подання платником податків, позивачем у справі, на реєстрацію.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та постановив у цій справі правильне рішення, яким задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 04.03.2020р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і міркування відповідача про неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального та процесуального права не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311,315,316, 321,322 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020р. у справі №160/12035/19 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 21.07.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя С.В. Сафронова