Справа № 200/2071/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року справа №200/2071/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Кобець О.А., за участю представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року (повний текст складено 21 квітня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/2071/20-а (суддя І інстанції - Куденков К.О.) за позовом Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго (далі позивач, ОКП Донецьктеплокомуненерго) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просив: - визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС № від 20.11.2019.

Обґрунтовуючи позов Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго посилається на протиправне встановлення порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в частині заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації з ПДВ за серпень 2019 року № від 19.09.2019) у розмірі 55 149 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі № 200/2071/20-а позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № від 20 листопада 2019 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що суми ПДВ, вказані в податкових накладних, з дати складання яких минуло більше 1095 календарних днів, не можуть бути віднесені до складу податкового кредиту, у тому числі платниками, які застосовують касовий метод визначення податкових зобов`язань та податкового кредиту.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго є юридичною особою, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за кодом , місцезнаходження юридичної особи: Донецька обл., м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, засновником якої є Донецька обласна рада. Основний вид діяльності - постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідачем проведено камеральну перевірку ОКП Донецьктеплокомуненерго даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2019 року, за результатами якої складений акт № 154/05-99-52-04/3337119 від 16.10.2019.

За висновками вказаного акта перевірки встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ОКП Донецьктеплокомуненерго занижене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації з ПДВ за серпень 2019 року № від 19.09.2019) у розмірі 55149,00 грн.

У вказаному акті перевірки зазначено, що при перевірці показників податкової декларації з ПДВ за серпень 2019 року № від 19.09.2019, даних додатку 5 до декларації, інформаційних баз даних ДПС України встановлено, що позивач включив до складу податкового кредиту серпня 2019 року суму податку на додану вартість на підставі отриманих від ПАТ НАК Нафтогаз України податкових накладних з періодом виписки лютий 2014 року в розмірі 55149 грн.

У запереченнях від 04.11.2019 №2962/03 на акт перевірки позивач звертає увагу на те, що вказана сума була оплачена підприємством у 2019 році.

Наведене також підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями (т. 1 а.с 66-71) і звітом по проводках 6311, 31381.

20 листопада 2019 року відповідачем на підставі вказаного акта перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого, за порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України і на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання на 82723,50 грн. з них 55149,00 грн. за податковим зобов`язанням і 27574, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням ДПС України від 6 лютого 2020 року скаргу позивача на вказане податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення.

Податкові накладні, на підставі яких позивач у податковій декларації за серпень 2019 року, що відповідає податковому (звітному) періоду, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку за поставлений газ, сформував податковий кредит, були зареєстровані в ЄРПН своєчасно (14.03.2014), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 362599 від 10.01.2020.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності включення до складу податкового кредиту серпня 2019 року суми податку на додану вартість на підставі отриманих від ПАТ НАК Нафтогаз України податкових накладних з періодом виписки лютий 2014 року.

Спору стосовно фактичних обставин між сторонами спору немає, так само, як і спору стосовно застосування позивачем касового методу в спірному періоді.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до абзацу першого пункту 187.10 статті 187 Податкового кодексу України, у редакції Закону України № 4834-VI від 24.05.2012, встановлено, що платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), у тому числі надають послуги з його транспортування та постачання, надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Законом України № 812-VIII від 24.11.2015 вказаний законодавчий припис викладено в наступній редакції: Платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом".

Законом України № 2628-VIII від 23.11.2018 вказаний законодавчий припис викладено в наступній редакції: Платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом".

Пунктом 44, яким підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК був доповнений згідно із Законом від 24.11.2015 №812-VІІІ, встановлено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом (у редакції Закону України № 2628-VIII від 23.11.2018)

Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2022 року (абзац другий цього пункту).

За визначенням підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 ПК касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Отже, якщо платник податку формує податковий кредит за касовим методом, отримана ним податкова накладна включається до складу податкового кредиту того податкового (звітного) періоду, в якому відбулася оплата товару (послуги) (надання інших видів компенсації вартості поставлених товарів (послуг), при постачанні якого була складена така податкова накладна (якщо постачання товару (послуги) і оплата за товар (послугу) були в різних податкових (звітних) періодах).

Згідно з абзацом третім пункту 198.6 статті 198 ПК податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Нормами абзаців третього та четвертого цього пункту в редакції Закону Законом № 4834-VI від 24.05.2012, яка діяла станом на серпень 2014 року, було передбачено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 198.6 статті 198 ПК України (у редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 №1797), у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод (абзац п`ятий пункту 198.6 статті 198 в зазначеній редакції).

Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі № 360/1805/19 дійшов до такого правового висновку щодо застосування норм пункту 187.10 статті 187, абзаців третього, четвертого та п`ятого пункту 198.6 статті 198 ПК, пункту 44 підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК при вирішенні питання про право на податковий кредит платника ПДВ, який згідно з чинним законодавством застосовує касовий метод податкового обліку: податковим (звітним) періодом, в якому у платника податку виникає право на податковий кредит, є період, в якому здійснюється оплата за товар (послугу) (або інші види компенсації їх вартості). Сума ПДВ, яка включається до податкового кредиту, повинна бути підтверджена податковою накладною, зареєстрованою в ЄРПН. Якщо податкова накладна зареєстрована в ЄРПН своєчасно (відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК), а оплату за товар (послугу) здійснено у межах 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної, право на податковий кредит виникає в податковому (звітному) періоді оплати і діє до закінчення 1095 календарних днів; якщо ж оплату здійснено після 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної - право на податковий кредит виникає в податковому (звітному) періоді, в якому здійснена оплата, а продовження строку не діє. У разі коли податкова накладна зареєстрована з порушенням строку реєстрації право на податковий кредит виникає: а) оплата здійснена до реєстрації податкової накладної в ЄРПН - в період реєстрації податкової накладної в ЄРПН і діє до закінчення 1095 календарних днів з дня складення податкової накладної; б) оплата здійснена після реєстрації податкової накладної в ЄРПН - в період оплати і діє до закінчення 1095 календарних днів з дня складення податкової накладної; в) оплата здійснена після реєстрації податкової накладної в ЄРПН і після закінчення 1095 календарних днів - в період оплати, а продовження строку не діє.

Судом встановлено, що податкові накладні, на підставі яких позивач у податковій декларації за серпень 2019 року, що відповідає податковому (звітному) періоду, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку за поставлений газ, сформував податковий кредит, були зареєстровані в ЄРПН своєчасно. Відтак, висновок ГУ ДПС про порушення позивачем пункту 198.6 статті 198 ПК не відповідає правильному застосуванню цієї норми.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі № 200/2071/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі № 200/2071/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко