Справа № 316/2470/19
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2470/19
Провадження № 2-а/316/7/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Куценка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,

позивач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, адміністративну справу № 316/2470/19 (провадження № 2-а/316/7/20) за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваль Людмила Олександрівна, до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Матухно Олександра Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому зазначив, що згідно постанови серії ЕАК № 1785958 від 24.11.2019 року, він 24.11.2019 року керував автомобілем марки «Lanos» р/н НОМЕР_1 на 160 км траси М29 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом , чим порушив п.9.8 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував, дійсно рухався на своєму автомобілі з увімкнутим ближнім світлом фар, так як його денними ходовими вогнями зазначений транспортний засіб не обладнаний. Після зупинки відповідач почав оформлювати постанову, не реагуючи на пояснення ОСОБА_1 , не надавши йому можливості скористатися правовою допомогою захисника. Крім того, відповідачем не було виконано вимоги ст. 280 КУпАП. Зміст оскаржуваної постанови також не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, оскільки у ній не зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які він посилався, а також висловлених ним доводів. Інспектор не вжив заходів щодо збирання інших доказів, шляхом визначення та відібрання показань свідків.

Ухвалою судді від 03.12.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 14).

Ухвалою суду від 25.02.2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України (а.с. 45).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив викладені у позові обставини, позовні вимоги підтримав та просив задовольни.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 38, 42).

Представник третьої особи на адресу суду надіслав письмові пояснення, відповідно до яких також просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 32-36).

Вислухавши пояснення позивача, оцінивши докази, які є у справі, відповідно до ст. 90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою серії ЕАК № 1785958 від 24.11.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. У постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР. (а.с. 9).

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 9.1 «г» ПДР України, попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Денні ходові вогні- це зовнішні світлові прилади і з точки зору ПДР України при керуванні вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР України «Попереджувальні сигнали», в той час, як вимоги щодо користування зовнішніми світловими приладами передбачено у розділі 19 ПДР України «Користування зовнішніми освітлювальними приладами». Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР України, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР України.

Відповідно до п. 9.8 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.01р. № 1306, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу- ближнє світло фар, які у розумінні Розділу 9 ПДР є попереджувальними сигналами.

Отже, у взаємозв`язку з вчиненим позивачем адміністративним правопорушенням та диспозицією вказаної норми вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення ним ПДР, а саме: здійснення руху на транспортному засобі період з 1 жовтня по 1 травня поза межами населеного пункту без ввімкнення попереджувальних сигналів- денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного- ближнє світло фар.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП випадку відповідальність за цією статтею настає окрім іншого за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами (які містяться у розділі 19 ПДР) або за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку (які містяться у п. 9.2, 9.7 ПДР).

В той же час водії не можуть бути піддані відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП за порушення п. 9.8 ПДР України- неввімкнення при русі за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів або ближнього світла фар, які в даному випадку є попереджувальними сигналами, оскільки їх дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 125 КУпАП, відповідно до змісту якої, інші порушення ПДР, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Як вбачається з оскаржуємої постанови позивач порушив тільки вимоги п. 9.8 ПДР і під час виявлення порушення ПДР вже рухався на транспортному засобі по автодорозі без включення попереджувального сигналу (ближнього світла фар), тобто він не допустив порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку (які передбачені п.п. 9.2, 9.7 ПДР), як і не допустив порушення правил користування освітлювальними приладами, які встановлені розділом 19 ПДР.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.122 КУпАП, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат інших осіб, пов`язаних розглядом справи, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 122, 139, 286, 293, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваль Людмила Олександрівна, до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Матухно Олександра Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 1785958 від 24.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5, п.п. 15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М. О. Куценко