Справа № 400/1872/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2020 р. № 400/1872/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі грошової компесації вартості за не отримане речове майно;

- зобов`язати відповідача донарахувати та доплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно до повної суми 55464,16грн.

Ухвалою від 18.05.2020р. суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 18.05.2020р. суд витребував у відповідача документи, що підтверджують виплачену позивачу суму грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за час проходження військової служби в Збройних Силах України позивач не отримував належним чином необхідне йому речове майно. В порушення вимог чинного законодавства та всупереч довідки № 2 на одержання грошової компесації замість речового майна від 22.05.2017р. позивачу виплачено було лише 44648,65грн., а не 55464,16грн., як вказано в зазначеній довідці. Позивач вважає, що відповідачем протиправно утримано ПДФО в розмірі 18% на суму 9983,55грн. та військовий збір 1,5% в сумі 831,96грн.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві на позовну заяву, що позивачу згідно даних фінансової служби військової частини було розраховано в повному обсязі за не отримане речове майно.Так, згідно даних роздавальної відомості за жовтень 2017 року, позивачу нарховано компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 55464,16грн., з яких утримано 10815,51грн. (ПДФО 18% - 9983,55грн. та військовий збір 1,5% - 831,96грн.), до виплати сума - 44646,65грн, яка й була виплачена позивачу. Відповідач вважає, що він діяв на підставі норм діючого законодавства на момент виплати відповідних коштів.

Відповідачем до відзиву надано роздавальну відомість на виплату компенсації за неотриммане речове майно за жовтень 2017 року. Інших документів по справі на виконання ухвали суду від 28.05.2020р. відповідач не надавав.

Позивач 15.06.2020р. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку про наступне.

Позивач проходив військову службу в Миколаївському зональному відділі Військової служби правопорядку та відповідно до наказу від 24.05.2017 року № 103 позивача виключено зі списків особового складу Миколаївського зонального відділу в звязку з звільненням з військової служби в запас за підпункотм "а" пункту 2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в зв"язку з закінченням строку контракту) та виключено з усіх видів грошового забезпечення.

24.05.20174 року позивач звернувся з рапортом до начальника Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку за вх.№ 5149 про виплату грошової компесації вартості за не отримане речове майно в сумі 55464,16грн. (а.с. 13). До рапорту позивач додав довідку №2 від 22.05.2017р. про розрахунок такої компенсації (а.с.14).

Проте, згідно відомості про виплату компенсації за неотримане речове майно за жовтень 2017 року. відповідач виплатив позивачу лише 44646,65грн., з яких утримав з ОСОБА_1 10815,51грн. (ПДФО 18% - 9983,55грн. та військовий збір 1,5% - 831,96грн.).

Позивач, не погоджуючись з виплаченою йому сумою грошової компенсації в розмірі 44646,65грн., звернувся до суду з даним позовом про виплату іншої недоплаченої частини грошової компенсації в розмірі 10815,51грн.

При прийнятті рішення по даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 3-5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року, встановлено, що Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Таким чином, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби ( пункт 3), за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини (пункт 4) та довідки про вартість речового майна (пункт 5).

Матеріали справи містять наказ командира Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку від 24.05.2017р. № 103 (а.с.12) та довідку від 22.05.2017р. за №2, відповідно до яких визначено суму грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 в розмірі 55464,16грн. (а.с.14).

Отже, на час підписання наказу від 24.05.2017р. № 103., позивач мав право на грошову компенсацію вартості речового майна, яку він не отримав в період проходження військової служби в розмірі 55464,16грн.

Проте, як вказав сам відповідач у відзиві, позивачу виплачено лише 44648,65грн., оскільки з нархованої суми 55464,16грн. утримано ПДФО 18% - 9983,55грн. та військовий збір 1,5% - 831,96грн.

З цього приводу, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище судом, відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону № 2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання наведеного КМ України 16.03.2016р. прийнято постанову № 178, якою затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).

Згідно з пунктами 2-5 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, Міністерством внутрішніх справ, Головним управлінням Національної гвардії, Служби безпеки України, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року.

Відповідачем надана суду роздавальна відомість на виплату компенсації за неотриммане речове майно за жовтень 2017 року, відповідно до якої позивачу належить до виплати 55464,16 грн. суми за неотримане речове майно, з цієї суми податок на доходи фізичних осіб становить 9983,55грн. (18%), військовий збір 831,96грн. (1,5 %).

Відповідно до п.1.9 розділу 1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затв. наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008р., військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно.

В даному випадку, ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 24.05.2017р. наказом начальника Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку від 24.05.2017 № 103.

Сума грошової компенсації за мінусом ПДФО та військового збору в розмірі 55464,16грн. була визначена наказом від 24.05.2017 № 103.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 року № 375) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби , що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (пункт 3 Порядку № 44).

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (пункту 5 Порядку № 44).

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

При цьому, суд зауважує, що Податковий кодекс України не містить вичерпного переліку сум допомог, компенсацій, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України).

Відповідно до пункту п. 3-5 Порядку №178, з особою, звільненою з військової служби, на день виключення із списків особового складу роботодавець розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

Військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації витрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

Аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що право на виплату грошової компенсації замість належного речового майна виникає у військовослужбовців, які проходять військову службу; належна військовослужбовцям, грошова компенсація замість належного речового майна повинна бути виплачена на день їх виключення із списків особового складу; грошова компенсація замість належного речового майна, виплачена військовослужбовцям всупереч пункту 3-5 Порядку № 178 після їх звільнення зі служби, не може бути оподаткована.

В даному випадку грошова компенсація замість належного речового майна, виплачена позивачу всупереч Порядку № 178, після його звільнення зі служби, не з його вини, а внаслідок зволікання відповідача, тому не може бути оподаткована у зв`язку з тим, що право позивача по справі на грошову компенсацію замість належного йому речового майна на день звільнення з військової служби виникло саме у зв`язку із проходженням позивачем даного виду публічної служби, тому на позивача поширюється дія пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, держава повністю компенсує податок на доходи фізичних осіб військовослужбовцям, тобто, вони його фактично не сплачують. Коли військовослужбовець звільняється зі служби, то на день виключення його зі списків особового складу військової частини він має бути повністю забезпечений грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням , тобто, його мають повністю розрахувати в останній день служби. Це підтверджує й факт порушення відповідачем обов`язку з виплати позивачу суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошової компенсації за неотримане речове майно, при звільненні.

Виходячи з матеріалів справи, у день виключення позивача зі списків особового складу Миколаївського зонального відділу, відповідач провів неповні розрахунки та нарахував не всі компенсаційні виплати, незаконно утримавши податок з доходів фізичних осіб 18% та віськовий збір 1,5%. Про що відповідач у відзиві не заперечував.

Посилання відповідача на приписи ПК України суд вважає є необґрунтованими, оскільки згідно з п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, одержаних військовослужбовцями, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Це означає що податок нараховується і відразу в повній мірі відшкодовується, тобто не стягується з військовослужбовця.

Таким чином, дії відповідача не узгоджуються із задекларованою гарантією держави, спрямованою на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців у розумінні Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В позові позивач формулює вимогу про зобов`язання відповідача донарахувати та доплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно до повної суми 55464,16грн., проте не вказує чітко яку суму слід доплатити.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою захисту порушеного права позивача на оскарження сум не нарахованих та не донарахованих виплат вартості за неотримане речове майно, користуючись своїм правом, наданим ч. 2 ст. 5 КАС України, суд вважає за доцільне обрати спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача донарахувати та доплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно за час проходження військової служби в розмірі 10815,51грн.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, позов належить задовольнити.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі грошової компесації вартості за не отримане речове майно.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) донарахувати та доплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за неотримане речове майно за час проходження військової служби в розмірі 10815,51грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов