Справа № 160/5030/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 липня 2020 року Справа №160/5030/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі питання про розподіл судових витрат у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/5030/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року позов Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000055/2 від 03.04.2020;

- визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00110 від 03.04.2020;

- для вирішення питання про судові витрати призначено судове засідання на 21 липня 2020 року о 13:00 год.

В судове засідання 21.07.2020 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. Неприбуття представників сторін не перешкоджає розгляду питання щодо розподілу судових витрат.

09.07.2020 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому представник позивача просить стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 21 500 грн.

Представником відповідача надано до суду клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в обгрунтування якого зазначено, що заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 500 грн. є завищеним та не є співмірним зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства Україн судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" у справі №160/5030/20 представляв адвокат Щасливий Олексій Романович, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії №ЗП 001516 від 05.01.2018 року.

Судом встановлено, що між адвокатом Щасливим О.Р. та Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" укладено договір про надання правничої допомоги від 27.08.2019 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Клієнт доручає, а Адвокат відповідно до чинного законодавства України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість, яких надана Верховною Радою України, приймає на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта та надавати йому правову допомогу (юридичні послуги).

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Клієнт приймає правову допомогу (юридичні послуги) та бере на себе зобов`язання оплатити Адвокату її вартість (гонорар Адвоката) й не перешкоджати виконанню Адвокатом своїх зобов`язань.

На підставі пункту 6.1. Договору розмір гонорару за надану правову допомогу та порядок його виплати визначається за згодою сторін.

07.07.2020 року між сторонами Договору укладено додаткову угоду №2, пунктом 2 якої сторони досягли згоди щодо розміру та порядку виплати Клієнтом Адвокату гонорару за надану правову допомогу, а саме:

- проведення первинного консультування уповноважених представників Клієнта щодо можливих шляхів судового захисту порушеного права Клієнта, стратегії ведення такої справи у суді, обсягу доказів та джерел їх збирання (250 грн. за 1 год.);

- здійснення аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини (500 грн. за 2 год.);

- здійснення аналізу судової практики судів України із застосуванням норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, з метою виявлення обставин, що підлягають встановлення та дослідженню у ході розгляду такої справи (500 грн. за 2 год);

- здійснення аналізу судової практики вищих судових інстанцій в ієрархії судової влади України з метою виявлення правових позицій таких судових інстанцій з розгляду даної категорії справ (500 грн. за 2 год.);

- здійснення аналізу судової практики розгляду подібних справ Дніпропетровським окружним адміністративним судом (250 грн. за 1 год.);

- складання та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви у справі №160/5030/20 (5000 грн. за 6 год.);

- проведено правовий аналіз відзиву на позовну заяву Дніпровської митниці Держслужби від 05.06.2020 №7.5-10-27/1/1/105 (500 грн. за 1 год.);

- складання та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповіді на відзив б/н від 24.06.2020 у справі №160/5030/20 (3 000 грн. за 3 год.);

- гонорар Адвоката за ведення адміністративної справи №160/5030/20 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді (включаючи побудову правової позиції та складання інших процесуальних документів незначної складності) (5 000 грн.);

- здійснення представництва інтересів Клієнта у судових засіданнях в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі №160/5030/20 (3 000 грн. - за кожне судове засідання).

Згідно з актом виконаних робіт/наданих послуг до Договору від 07.07.2020 року в період з 05.05.2020 року по 07.07.2020 року включно Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги, передбачені Договором та додатковою угодою №2 від 07.07.2020 року на загальну суму 21 500 грн.

Позивачем здійснена оплата Адвокату виконаних робіт/наданих послуг, що підтверджується платіжним дорученням №15956 від 08.07.2020 року.

Щодо наданого позивачем розрахунку послуг, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що зазначені позивачем послуги, у повному обсязі, не є конкретизованими, що не дозволяє надати оцінку визначеній вартості таких послуг.

Так, позивачем зазначено, що вартість таких послуг, як складання та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви, становить 5000 грн. Отже зазначену послугу складають такі дії, як складання позову, так і подання позову до суду. При цьому розрахунок не містить інформації щодо вартості кожної із послуги, як не містить і інформації про зміст такої послуги, як подання позову до суду.

Аналогічне стосується і такої послуги як складання та подання відповіді на відзив на позовну заяву, вартість якої визначена у розмірі 3000 грн.

Перелічені в трьох позиціях послуги зі: здійснення аналізу судової практики судів України із застосуванням норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, з метою виявлення обставин, що підлягають встановлення та дослідженню у ході розгляду такої справи (500 грн. за 2 год); здійснення аналізу судової практики вищих судових інстанцій в ієрархії судової влади України з метою виявлення правових позицій таких судових інстанцій з розгляду даної категорії справ (500 грн. за 2 год.); здійснення аналізу судової практики розгляду подібних справ Дніпропетровським окружним адміністративним судом (250 грн. за 1 год.), фактично є однією послугою зі здійснення аналізу судової практики судів України.

Роз`єднання такої послуги на 3 окремі послуги, на думку суду, є штучним завищенням розміру судових витрат.

Зі змісту пункту 2 додаткової угоди №2 від 07.07.2020 року вбачається, що гонорар Адвоката складається з вартості усіх робіт (послуг), що перелічені в таблиці пункту 2. Проте, в переліку робіт (послуг) таблиці окремим пунктом виділено «гонорар Адвоката за ведення адміністративної справи №160/5030/20 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді (включаючи побудову правової позиції та складання інших процесуальних документів незначної складності)», який складає 5 000 грн.

На думку суду, зазначення таким чином додаткового гонорару Адвоката є штучним завищенням розміру судових витрат.

Отже наданий позивачем розрахунок, у повній мірі, не дозволяє зробити висновок щодо обґрунтованості визначеної вартості наданих послуг.

Також, суд зазначає, що в позовній заяви позивачем одночасно було заявлено вимоги майнового характеру (визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів) та немайнового характеру (визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення).Враховуючи те, що митна вартість товару є базою для оподаткування, її коригування впливає на розмір митних платежів, що сплачуються при митному оформленні товару. Ціною позову у даній справі є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею.

Отже, різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митницею з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів становить 28 648,80 грн., що є ціною позову.

Представником позивача заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 21 500 грн., що складає 75 % ціни позову.

Також суд враховує, що дана справа слухалась в порядку спрощеного позовного провадження, є справою незначної складності та не викликає складності у правовому розумінні, оскільки правові питання щодо визначення митної вартості товарів чітко врегульовані Митним кодексом України, в контексті положень якого і надавалась оцінка оскаржуваним рішенням відповідача.

Крім того, суд звертає увагу, що адвокат Щасливий О.Р. неодноразово представляв інтереси Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" в аналогічних справах за позовами до митного органу (справи №280/5177/19, №160/2154/20).

Отже, нормативне регулювання спірних правовідносин та судова практика у зазначених спорах були адвокату відомі, що виключало витрати значного часу на виконання робіт (надання послуг) у цій справі.

Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

За переконанням суду заявлені до відшкодування позивачем витрати в сумі 21500 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із неправомірними рішеннями відповідача, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності, суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Також, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 4204,02 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №12976 від 30.04.2020 року.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 4 204,02 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати:

- витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок;

- судовий збір у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 02 копійки.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар