Справа № 607/8101/20
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2020 Справа №607/8101/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залів суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 травня 2020 року серії НК №543339 якою на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що постанова винесена з порушеннями. Зазначає, що працівники поліції його зупинили безпідставно. Звертає увагу, що про час та місце слухання справи про адміністративне правопорушення його повідомлено із порушенням строків, передбачених КУПАП за дві години, а не за три дні, у зв`язку із чим він не міг взяти участь у справі, особисто надати пояснення та скористатися правовою допомогою. Дані про його особу, зазначені в постанові не відповідають його анкетним даним, оскільки рік народження зазначений неправильний. Звертає увагу, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки не містить всіх необхідних реквізитів та відсутній виклад всіх кваліфікуючих ознак інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Від відповідача УПП в Тернопільській області ДПП надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник управління просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Звертає увагу, що поліцейським виявлено та зафіксовано факт порушення водієм ПДР України, а саме те, що ОСОБА_2 рухався за кермом автомобіля без освітленого заднього номерного знаку, а також не пред`явив на вимогу поліцейського поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а відтак вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Поліцейським були дотриманні всі права водія при розгляді адміністративної справи та прийнята законна постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення і накладено адміністративне стягнення.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено її до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив, що висновки постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності. Звертає увагу суду, що під час керування ним автомобілем 10.03.2020 року близько 23 години 05 хв. його задній номерний знак був освітлений. Жодних доказів, що номерний знак освітленим не був, відповідачем не надано. Крім того, зауважує, що він, як особа з інвалідністю, звільнений від обов`язку страхувати цивільну відповідальність, про що він повідомляв поліцейських на місці зупинки.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №543339 від 07 травня 2020 року начальника відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те що він 10 березня 2020 року о 23 год. 05 хв. в місті Тернополі по проспекту Злуки керував транспортним засобом ВАЗ 2121 з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, а також не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , чим порушив вимоги п. 2.9(в) та п.2.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. На підставі частини другої 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Судом досліджено відеозапис з нагрудних камер поліцейських 00033. На ньому зафіксовано процес спілкування поліцейських із ОСОБА_1 після його зупинки. На вказаному відеозаписі відсутні обставини, які зазначені в постанові про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 10 березня 2020 року о 23 год. 05 хв. в місті Тернополі по проспекту Злуки керував транспортним засобом ВАЗ 2121 з неосвітленим заднім номерним знаком. Поліцейський, на вимогу позивача назвати причини зупинки, відповів, «я зараз вам назву 10 причин зупинки», однак не назвав такою причиною , як рух із неосвітленим номерним знаком.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що на вимогу поліцейського пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_2 надає документи, які підтверджують його інвалідність.

Щодо правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 в) Правил дорожнього руху України водієві збороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за керування водієм транспортним засобом, неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідач не надав достатніх доказів керування ОСОБА_3 автомобілем в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком.

При цьому наданий відповідачем відеозапис нагрудних камер поліцейських розпочинається з моменту початку спілкування ОСОБА_4 із працівниками поліції після його зупинки, та не фіксує факт того, що ОСОБА_1 10 березня 2020 року о 23 год. 05 хв. в місті Тернополі по проспекту Злуки керував транспортним засобом ВАЗ 2121 з неосвітленим заднім номерним знаком. Поліцейський, на вимогу позивача назвати причини зупинку, відповів, «я зараз вам назву 10 причин зупинки», однак не назвав такою причиною, рух із неосвітленим номерним знаком.

Отже відеозаписи нагрудних камер поліцейських не підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП, а лише фіксують процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

2. Щодо правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, положеннями статті 53 Закону № 1961-IV передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, та підтверджується відеозаписами нагрудних камер поліцейських, на вимогу поліцейських він пред`явив пенсійне посвідчення особи з інвалідністю, яке дає йому право керувати транспортним засобом без поліса.

Разом з тим, пунктом 13.1 Закону № 1961-IV передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Суду не надано доказів наявності підстав передбачених 13.1 Закону № 1961-IV, відповідно до яких ОСОБА_2 звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України.

Разом з тим, у відповідності до п.2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. При цьому, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як встановлено вище, працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_5 України, які стали причиною його зупинки, зокрема керування з неосвітленими задніми номерними знаками в темну пору доби.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева», яка закріплена в практиці ЄСПЛ, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Оскільки ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без належних на те підстав, тому і вимога надати поліс страхування судом не може братися до уваги як законна.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також, суд також зауважує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2020 року щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення за цим же фактом, встановлювалася порушення відповідачем реалізації позивачем його прав передбачених статтею 268 КУпАП, у зв`язку із чим справа направлялися не новий розгляд до управління патрульної поліції.

Згідно статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, серед іншого, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вказаним вимогам, розгляд справи про адміністративне правопорушення був розглянутий, хоча повістка про виклик особи була вручена в день слухання справи. Вказане могло позбавити можливості позивача скористатися своїми правами передбаченими статтями 268 КУПАП, зокрема, і надати пояснення, з приводу відсутності полісу страхування, освітлення номерного знака, а також скористатися правовою допомогою.

У відповідності з частиною третьою статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на думку суду, відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121, частиною першою статті 126 КУпАП, а тому постанова є протиправною та її слід скасувати.

В силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 33, 245, 251, 268, 280, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК №543339 від 07 травня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. що сплачений відповідно до квитанції про сплату від 27.05.2020 року 09:42:28.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмий апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк