Справа № 640/5999/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5999/19 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2020 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач, Управління Держпраці у Житомирській області, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України», а саме: зупинити виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: перевірку знань на підприємстві; роботи по бурінню та розколюванню блоків ведення буріння; канатної каменерізальної машини без заводського пневматичні одномолоткові бурильні станки 4 шт. MARIN І без заводського №; екскаватора VOLVO ЕС290 зав.НОМЕР_1; відсторонити від роботи водіїв навантажувача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач не отримував ухвали про відкриття провадження у справі, тому не мав змоги надати свої пояснення, що порушило принцип рівності та змагальності сторін. Окрім того, відповідач наголошує, що ним було виконано всі вимоги припису, відтак підстави для вжиття заходів реагування відсутні.

При цьому, у відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача Чепурдою П.І. було уточнено, що вимогами апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» є: рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 21.02.2019 №399, направлення на проведення перевірки від 21.02.2019 №345/11 посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку ТОВ «Декоративний камінь України» (Добринське родовище) на предмет додержання законодавства з охорони праці та промислової безпеки, виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також ведення робіт, пов`язаних з геологічним вивченням надр, їх використанням та охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини, гігієни праці, результати якої оформлені актом від 04.03.2019 №345/11-0106.

За результатами проведеної перевірки було встановлено порушення відповідачем нормативно - правових актів з охорони праці, зокрема:

- відсутній затверджений план роботи служби з охорони праці підприємства, що є порушенням пункту 5.1 розділу 5 НПАОП 0.00-4.35-04 Типове положення про службу охорони праці;

- відсутній затверджений графік обстеження підприємства, що є порушенням пункту 5.1 розділу 5 НПАОП 0.00-4.35-04 Типове положення про службу охорони праці;

- роботодавець не інформує під підпис працівників про умови праці, що є порушенням пункту 1.8 НПАОП 0.00-4.01-08 Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту;

- Інструкції з охорони праці не розміщені на робочих місцях, що є порушенням пункту 2 розділу V НПАОП 0.00-4.15-98 Положення про розробку інструкцій з охорони праці;

- не проводиться вступний інструктаж з працівниками інших організацій які виконують роботи для підприємства, що є порушенням пункту 6.3розділу 6 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці;

- відсутній план-графік проведення навчання, що є порушенням пункту 3.2 розділу 3 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці;

- відсутні затверджені програми для проведення спеціального навчання, що є порушенням пункту 4.3розділу 4 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці;

- члени комісії не пройшли навчання та перевірку знань, що є порушенням пункту 3.10 розділу 3 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці;

- до роботи допущені працівники (машиністи бурових установок, колії блоків) які не пройшли навчання, що є порушенням пункту 3.16розділу 3 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці;

- гірничі виробки кар 'єру не позначені запобіжними знаками освітленими в темну пору, що є порушенням пункту 3.2 частини 3, розділу IVНПАОП 0.00-1.24-10 Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом;

- відсутня схема маршрутів у кар`єрі, що є порушенням пункту 3.4 частини 3, розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом;

- у кінці рейкових колій для переміщення каменерізальної машини відсутні запобіжні упори, що є порушенням пункту 6.15 частини 6, розділу V НПАОП 0.00-1.24-10 Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом;

- відсутній дозвіл на проведення буріння при розробці родовищ корисних копалин;

- відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази на упакування: Канатна каменерізальна машина без заводського №; Пневматичні одно молоткові бурильні станки 4 шт MARINI без заводського №; технологічні машини: Екскаватор VOL VO ЕС290 зав.НОМЕР_1;

- до управління гірничими, технологічними машинами допущені працівники які не отримали відповідне посвідчення на право керування Водій навантажувача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що є порушенням пункту 2.2 частини 2, розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правила охорони пращ під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом;

- не ведеться журнал обліку та зберігання засобів захисту, що є порушенням п. 4.2.6 додаток 1 НПАОП 40.1-1.07-01 01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів»;

- відсутній акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є порушенням п. 1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», п.2.1 «Правил користування електричною енергією»;

- не проводяться періодичні огляди засобів захисту, що є порушенням п. 4.4.2 НПАОП 40.1-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів»;

- відсутній акт опосвідчення стану безпеки електроустановок, що є порушенням п. 8.1,8.2 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- ПКТП 400Ква 16/0,4Кв не пройшло технічне опосвідчення після експлуатації 25 років експлуатації, що є порушенням (п. 1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98),п.21ПКМУ№687 від 26.05.2004р.,ГОСТ 11677-89;

- в трансформаторі не усунута течія оливи, що є порушенням п. 1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- рівень оливи в трансформаторі нижче контрольних рисок, що є порушенням абзац 3 п. 8.7.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- кабелі не захищені від механічних пошкоджень, що є порушенням абзац 2 п. 8.7.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- територія навколо ПКТП не прибрана від порослі, що є порушенням п. 1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98«Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- не проводиться періодично (не рідше одного разу на рік) обстеження обладнання під тиском, а саме гідростатичне випробування робочим тиском, внутрішній та зовнішній огляд, що порушує п.1 глави 1 розділу VII НПАОП 0.00-1.81-18 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском»;

- відсутній в необхідній кількості обслуговуючий персонал, який пройшов навчання з охорони праці, що порушує п.1 глави 1 розділу VII НПАОП 0.00-1.81-18 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском»;

- не проводиться інструктажі на робочому місці обслуговуючого персоналу, що порушує п. І глави І розділу VII НПАОП 0.00-1.81-18 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском»;

- на кабелях щитів силових відсутні бирки із маркою кабеля та його характеристики, що порушує п.1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98 „Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів";

- не перевірено стан опору ізоляції ввідного електрокабелю крану, що порушує п. 10 глави 3 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»;

- в кабіні стрілового крану не встановлено показчик нахилу крана (креномір), що порушує п.12 глави 6 розділу VIII «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»;

- на кабелях щитів силових відсутні бирки із маркою кабеля та його характеристики, що порушує п.1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- журнал з охорони праці для працівників, зайнятих на маркшейдерських роботах відсутній, що є порушенням пункту 6.10 (додаток №6) НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»;

- не в повному обсязі забезпечується проведення маркшейдерських робіт ( ведення обов 'язкової маркшейдерської вимірювальної, обчислювальної та графічної документації), а саме: - відсутній план промислової площадки (планшет), що є порушенням пункту 3.3.1 НПАОН 74.2-5.01-85 «Інструкція з виконання маркшейдерських робіт»;

- маркшейдерська служба підприємства не забезпечена приміщенням для зберігання маркшейдерської документації, що є порушенням пункту 1.4 НПАОН 74.2-5.01-85 «Інструкція з виконання маркшейдерських робіт»;

- не в повному обсязі забезпечується проведення маркшейдерських робіт (ведення обов`язкової маркшейдерської вимірювальної, обчислювальної та графічної документації), а саме: - Журнал обліку стану маркшейдерської геодезичної мережі відсутній, що є порушенням пункту 1.13 НПАОН 74.2-5.01-85 «Інструкція з виконання маркшейдерських робіт»;

- обов`язкова маркшейдерська графічна документація відсутня, а саме: - планшет опорної мережі, що є порушенням пункту 18.1.1 НПАОН 74.2-5.01-85 «Інструкція з виконання маркшейдерських робіт».

З огляду на існування численних встановлених під час перевірки порушень, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про застосування заходів реагування.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що у зв`язку з виникненням умов, за яких подальша експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування та виконання робіт становить небезпеку для життя і здоров`я працюючих та інших людей, є підстави для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» заходів реагування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статей восьмої, дев`ятої КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини третьої статті 44 КАС України учасники справи, серед іншого, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частинами першою, другою статті 124 КАС України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Згідно з частиною третьої статті 126 КАС України, повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Так, статтею 127 КАС України встановлено, що часом вручення повістки вважається: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Аналогічні положення щодо вручення судового рішення містить частина шоста статті 251 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження зі встановленням строку для надання відзиву була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України»17 квітня 2019 року.

Однак, поштовий конверт із вказаним відправленням, разом із повідомленням про вручення поштового відправлення, повернутий відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини повернення: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 21).

При цьому, ухвалюючи оскаржуване рішення від 26 березня 2020 року, суд першої інстанції вказав, що відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не наддав.

Перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів звертає увагу на те, що приписи КАС України не дозволяють дійти висновку, що повернення ухвали суду про призначення розгляду справи з вказівкою причини повернення: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» є доказом належного інформування відповідача про час розгляду справи, строк для надання відзиву. Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (далі - ЄСПЛ) та пункті 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України № 2» наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог адміністративного процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасника справи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України», не забезпечив останньому можливості реалізувати надані йому законом права, оскільки розглянув справу за відсутності будь-яких пояснень, відзиву відповідача, який не був повідомленим належним чином про розгляд даної справи, строк для надання відзиву тощо.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо, зокрема, справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, розгляд судом першої інстанції цієї справи за відсутності належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» про такий розгляд, порушив принципи рівності, змагальності, диспозитивності, офіційного з`ясування всіх обставин у справі та згідно з пунктом 3 частини третьої статті 317 КАС України є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України від 14.10.1992 № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-ХІІ) державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до п.1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого Кабінетом Міністрів України» від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Процедуру проведення перевірок під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю встановлює Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затверджене наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 2011 року №826 (далі - Положення).

Так, частиною сьмою статті 7 Закону № 877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 21.02.2019 №399, направлення на проведення перевірки від 21.02.2019 №345/11 посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку ТОВ «Декоративний камінь України» (Добринське родовище) на предмет додержання законодавства з охорони праці та промислової безпеки, виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також ведення робіт, пов`язаних з геологічним вивченням надр, їх використанням та охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини, гігієни праці.

За результатами проведеної перевірки було оформлено акт від 04.03.2019 №345/11-0106, яким встановлено порушення відповідачем нормативно-правових актів з охорони праці.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та застосування заходів реагування щодо відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що подальша експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування та виконання робіт становить небезпеку для життя і здоров`я працюючих та інших людей, а на час розгляду справи, доказів усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки від 04.03.2019 № 345/1-0106, відповідачем не надано.

В той же час, до апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» було додано акт перевірки від 07.06.2019 року № 1029/11-0106, який було складено позивачем за наслідком повторної перевірки ТОВ «Декоративний камінь України» в частині виконання припису від 04.03.2019 № 345/1-0106.

Так, актом перевірки від 07.06.2019 року № 1029/11-0106 було зафіксовано, що усі пункти припису від 04.03.2019 № 345/1-0106 були усунені відповідачем в повному обсязі.

У відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача Чепурда П.І. також наголосив, що на момент прийняття рішення Окружним адміністративним судом міста Києва у даній справі, всі порушення, які були виявлені позивачем, вже були усунуті Товариством з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України», що належним чином підтверджується актом перевірки від 07.06.2019 року № 1029/11-0106. Однак, оскільки відповідач не отримував ухвали про відкриття провадження у даній справі, він не мав змоги надати відповідні пояснення до суду першої інстанції.

Таким чином, станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції (26 березня 2020 року), відповідачем були усунені всі порушення, які були встановлені та зафіксовані в акті перевірки від 04.03.2019 № 345/1-0106 та, відповідно, і були підставою для звернення Управління Держпраці у Житомирській області з даним адміністративним позов.

Однак, оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та не повідомлено належним чином відповідача про розгляд справи, останній був позбавлений права надати свої пояснення з приводу адміністративного позову та, в тому числі, надати докази усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Тому, суд першої інстанції, застосовуючи до відповідача заходи реагування, помилково виходив з того, що відповідачем не було надано доказів усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки від 04.03.2019 № 345/1-0106.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що з огляду на встановлення новим актом перевірки від 07.06.2019 року № 1029/11-0106 відсутності порушень, які були виявлені при первинній перевірці та стали підставою для звернення із даним позовом, підстави для задоволення позовних вимог про застосування заходів реагування до відповідача у даній справі відсутні.

У пункті 7 розділу II рішення у справі «Мінак та інші проти України» ЄСПЛ указав, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (рішення від 23 червня 1993 року у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії», пункт 63), вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було проінформовано про цей факт (пункт 77 рішення від 04 березня 2014 року у справі «Діліпак та Каракайя проти Туреччини», заяви № 7942/05 та 24838/05). Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення від 27 жовтня 1993 року у справах «Авотіньш проти Латвії», заява № 17502/07, пункт 119 та «Домбо Бехеєр Б. В . проти Нідерландів», пункт 33). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (пункти 17 - 18 рішення від 06 лютого 2001 року у справі «Беер проти Австрії», заява № 30428/96).

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ рішення у справі «Мінак та інші проти України» у разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (пункт 70 рішення від 21 травня 2015 року у справі «Заводнік проти Словенії», заява № 53723/13).

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» про застосування заходів реагування.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2020 року - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декоративний камінь України» про застосування заходів реагування - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 22.07.2020.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна