Справа № 280/4340/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
21 липня 2020 року (о 17 год. 30 хв.)Справа № 280/4340/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
02.07.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі відповідач), в якій позивач просить суд: визнати бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з картковий рахунку, відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», реквізити: рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, УКРАЇНА РНОКПП одержувача НОМЕР_1 , на який позивач отримує заробітну плату (грошове забезпечення) від військової частини НОМЕР_4 протиправною та скасувати арешт даного карткового рахунку, відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», реквізити: рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , БАНК ОДЕРЖУВАЧА АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, УКРАЇНА РНОКПП одержувача НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 61504203, відкрите на підставі виконавчого листа від 18.11.2019 № 280/3054/19, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом. В рамках даного виконавчого провадження відповідачем постановою від 15.06.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 . Так, картковий рахунок, який є зарплатною карткою, на яку позивач отримує заробітну плату (грошове забезпечення) від військової частини НОМЕР_4 накладено арешт. Таким чином, заробітна плата у розмірі не більше 80 відсотків є коштами, на які заборонено звертати стягнення, а заробітна плата у розмірі 20 відсотків - є коштами для звернення стягнення, що передбачено - Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження». З постанови про накладення арешту вбачається накладення арешту на рахунки позивача, згідно вказаного переліку, у розмірі суми стягнення 44 839,43 грн., окрім рахунків звернення стягнення на які заборонено. Законом не заборонено звертати стягнення, зокрема, на заробітну плату та право накладати арешт на рахунки. При цьому, за наявними матеріалами виконавчого провадження не вбачається винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату. Факт арешту та утримання зарплатних коштів у повному обсязі суперечить ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 128 КЗпП України. Оскільки на теперішній час позивач проходить службу у зоні проведення Операцій Об`єднаних Сил (ООС), позивачем подано у електронному вигляді на офіційну електронну пошту про зняття арешту з рахунку, на який позивач отримує заробітку плату, однак станом на 01.07.2020 арешт відповідачем не знято. Зазначену бездіяльність Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) позивач розцінює як відмову виконавця зняти арешт з коштів, які є заробітною платою, у зв`язку із чим звернулась до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07.07.2020 відкрито провадження у справі та призначене засідання на 21.07.2020.

У судове засідання 21.07.2020 позивач не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

21.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№33298), у якому зазначає, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №61504203 з примусового виконання виконавчого листа № 280/3054/19 від 18.11.2019 виданого Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрат, пов`язаних з її утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 40518,57 грн. З метою повного та фактичного виконання рішення, 15.06.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. 23.06.2020 боржник звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту з коштів що перебувають на рахунках в ПАТ КБ «Приват Банк», а саме ІВАН 0667315. Зазначає, що постанова про накладення арешту винесена державним виконавцем на підставі ст. 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження». При накладенні арешту на рахунки боржника державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавства, відповідно підстав для визнання його дій протиправними, немає. У зв`язку з чим вважаємо, що відсутні передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту з коштів боржника в межах виконавчого провадження № 61504203, оскільки виконавець самостійно не може знати, чи поширюється на певний рахунок спеціальний режим, законодавство покладає таку функцію на фінансову установу. Отримуючи постанову про арешт коштів, фінансова установа не накладає арешт на кошти, що знаходяться на спец рахунках, та повідомляє про це виконавця. Крім того, зазначає, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

На виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження № 61504203, відкрите на підставі виконавчого листа від 18.11.2019 №280/3054/19, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом.

В рамках даного виконавчого провадження відповідач постановою від 15.06.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.17).

Так, на картковий рахунок, відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», реквізити: рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , БАНК ОДЕРЖУВАЧА АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, УКРАЇНА РНОКПП одержувача НОМЕР_1 також накладено арешт.

Відповідно до Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на посадах осіб рядового та сержантського складу від 15.08.2019, укладеного позивачем та Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_4 , та наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_4 № 457 від 15.08.2019, ОСОБА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 (код НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ).

Вказаний картковий рахунок є зарплатною карткою, на яку позивач отримує заробітну плату (грошове забезпечення) від військової частини НОМЕР_4 , що підтверджується наступними документами:

даними про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України станом на 25.06.2020;

випискою по картці/рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 12.09.2018 за період 01.06.2019 - 22.06.2020, сформованою у «Приват24», відповідно до якої, позивач з 30.08.2019 по 16.06.2020 отримує на вказаний рахунок заробітну плату від військової частини НОМЕР_4 , та всі належні грошові виплати у зв`язку із проходженням військової служби.

22 червня 2020 року позивач звернулася до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою, в якій просила зняти арешт з рахунку на який остання отримує заробітну плату (грошове забезпечення) від військової частини НОМЕР_4 , а саме з рахунку НОМЕР_3 , та, в порядку ст. ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» просила звернути стягнення на заробітну плату (грошове забезпечення), яку отримує у військової частини НОМЕР_4 (код НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ).

До вказаної заяви позивачем додані наступні документи:

засвідчений електронним підписом Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на посадах осіб рядового та сержантського складу від 15.08.2019, укладений позивачем та Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_4 ;

засвідчена електронним підписом довідка Форми 5, видана військовою частиною НОМЕР_4 від 10.01.2020 вих. № 143;

засвідчена електронним підписом Виписка по картці/рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 12.09.2018 за період 01.06.2019 - 22.06.2020;

засвідчена електронним підписом Виписка з наказу військової частини НОМЕР_4 від 22.08.2019 № 465.

Станом на 01 липня 2020 року, при перевірці матеріалів виконавчого провадження №61504203 (Ідентифікатор для доступу 6В485Д1669Г5), внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua/, позивачу стало відомо, що державним виконавцем арешт з рахунку на який позивач отримує заробітну плату (грошове забезпечення) від військової частини НОМЕР_4 , а саме: з рахунку НОМЕР_3 , знятий не був.

Позивач таку бездіяльність Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вважає протиправною, у зв`язку із чим звернулась до суду із вказаним позовом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VIII).

Пунктом 3 ч.1 ст.9 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону №1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частиною другою цієї статті Закону №1404-VIII визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водо відведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною третьою статті 52 Закону №1404-VIII визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно частини першої та другої статті 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною п`ятою статті 13 Закону №1404-VIII визначено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника від 15.06.2020 ВП № 61504203, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Суд зазначає, що вказану постанову відповідачем прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу законом. Зазначеною постановою арешт накладено на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках в установах банків, серед яких в тому числі і АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В той же час, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону №1404-VIII, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Також, абзацом другим частини другої статті 59 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Згідно матеріалів виконавчого провадження встановлено, що документи від банківських установ щодо наявності у боржника рахунків, на які заборонено звертати стягнення, на адресу відповідача не надходили. Зазначені обставини не заперечуються сторонами.

В той же час, позивачем було подано заяву, в якій остання зазначала, що рахунок, відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , є рахунком, який призначений для виплати заробітної плати (грошового забезпечення) від військової частини НОМЕР_4 .

Як вбачається з матеріалів справи до вказаної заяви позивачем була надана, між іншого, засвідчена електронним підписом Виписка по картці/рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 12.09.2018 за період 01.06.2019 - 22.06.2020.

Проте, відповідачем вказані позивачем обставини не було прийнято до уваги, внаслідок чого арешт рахунку № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який є рахунком, що призначений для виплати заробітної плати (грошового забезпечення), знято відповідачем не було.

В той же час, приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне отримання таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як було встановлено судом, позивач направив до відповідача заяву разом з випискою по рахунку № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , в якій зазначив, що рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» є рахунком, який призначений для виплати заробітної плати (грошового забезпечення), з огляду на що просила зняти арешт із вказаного рахунку, проте всупереч вимог п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач не зняв арешт з вказаного позивачем рахунку.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача, що таке підтвердження має надійти виключно від банку, оскільки Закон не визначає суб`єкта подання відповідних документів на підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, про протиправну бездіяльність відповідача, який не вчинив дії, визначені п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умов встановлення судом вчинення відповідачем протиправної бездіяльності, належним способом захисту прав позивача у даній справі суд вважає зобов`язання відповідача зняти арешт, накладений постановою від 15.06.2020 у виконавчому провадженні №61504203, з рахунку ОСОБА_1 , відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», реквізити: рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , БАНК ОДЕРЖУВАЧА АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, УКРАЇНА РНОКПП одержувача НОМЕР_1 , який є рахунком, що призначеним для виплати заробітної плати.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході судового розгляду не доведено правомірність невчинення ним дій щодо зняття арешту на кошти боржника, накладеного постановою від 15.06.2020 у виконавчому провадженні № 61504203, з рахунку позивача № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», який є рахунком, що призначений для виплати заробітної плати, у зв`язку з надходженням заяви позивача.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що під час складення спірної постанови відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України; необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо та не пропорційно.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо не зняття арешту з картковий рахунку ОСОБА_1 , відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», реквізити: рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, УКРАЇНА РНОКПП одержувача НОМЕР_1 , який є рахунком, що призначений для виплати заробітної плати (грошового забезпечення).

Зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти арешт, накладений постановою від 15.06.2020 у виконавчому провадженні № 61504203, з картковий рахунку ОСОБА_1 , відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», реквізити: рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, УКРАЇНА РНОКПП одержувача НОМЕР_1 , який є рахунком, що призначений для виплати заробітної плати (грошового забезпечення).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, в 10-денний строк з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.07.2020.

Суддя Ю.В. Калашник