Справа № 295/17245/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/17245/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенцова Л.М.

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

22 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2020 року (рішення ухвалене суддею Семенцовою Л.М. 18 лютого 2020 року в м.Житомир в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду міста Житомир з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 18.12.2018 року в справі про порушення митних правил №7179/20900/18, якою його визнано винним в порушені митних правил за ч.3 с.470 МК України та накладено штраф у розмірі 8500,00 грн, а також закрити провадження.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що дана постанова є незаконною, виходячи із наступного. 05.10.2018 року ним було ввезено через митний пост «Ягодин» на територію України автомобіль марки «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації якого - Республіка Польща. 26.11.2018 року під час виїзду на роботу з України в Республіку Польща через митний пост «Грушів» на рейсовому автобусі у ході митного контролю транспортного засобу, на якому він пересувався у якості пасажира, працівниками митниці було виявлена інформація про те, що він ввіз на територію України транспортний засіб, проте не вивіз його протягом встановленних законодавством строків. На підставі виявленої інформації відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення митних правил, після ознайомлення з яким він перетнув кордон та перебував у Республіці Польща до 08.02.2019 року. По приїзду додому він 20.02.2019 року здійснив митне оформлення ввезеного тим автомобіля згідно митної декларації форми МД2 № UА100120/2019/192153. В процесі здійснення митного оформлення транспортного засобу ним було оплачені всі необхідні митні платежі, а також здійснено добровільну сплату до державного бюджету коштів у сумі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн.). Після цього у зв`язку з вахтовим методом роботи у Республіці Польща він ще два рази виїжджав з України, а саме з 06.03.2019 року по 18.05.2019 року та з 23.06.2019 року по 25.09.2019 року. У період його перебування в Україні він не отримував ніяких листів та повідомлень від відповідача, а 05.11.2019 року на його адресу надійшов виклик державного виконавця, з якого він дізнався, що відносно нього відкрите виконавче провадження, стягувачем за яким Львівська митниця ДФС України. 06.11.2019 року у Богунському відділі ДВС м. Житомира ГТУЮ в Житомирській області, ознайомившись із виконавчим документом у даному провадженні, він дізнався, що 18.12.2018 року відносно нього було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 7179/20900/18.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, позивач вказав, що згідно з копією митної декларації форми МД2 № UА100120/2019/192153 від 20.02.2019 року він здійснив митне оформлення автомобіля марки «Opel Vektra», реєстраційний номер номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , під час якого ним були оплачені всі необхідні митні платежі, а також здійснено добровільну сплату до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн.) в порядку пункту 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 18.02.2020 року замінено відповідача Львівську митницю ДФС України на Галицьку митницю Держмитслужби.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 18 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 7179/20900/18 від 18 грудня 2018 року заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, відносно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зокрема зазначає, що під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про пасажирів, які у ньому переміщуються через митний кордон України, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди 401-1, 801-1 «По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших транспортних засобах, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення...») що стосується ОСОБА_1 , який 05.10.2018 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль марки «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код W0L0ZCF356103100, країна реєстрації - Республіка Польща. У наданому 26.11.2018 року поясненні щодо причин невивезення ним вказаного автомобіля він зазначив, що автомобіль поламався. Відповідно до вимог ст. 192 МК України ОСОБА_1 з повідомленням до найближчого органу доходів і зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), у зв`язку з якими порушено строки транзиту, та про місцезнаходження транспортного засобу не звертався, під час митного оформлення жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, ОСОБА_1 не надав. Всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звернувся. Отже, він не доставив автомобіль до органу доходів і зборів призначення та перевищив встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, більше ніж на десять діб.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 05.10.2018 року позивач ввіз на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль марки «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації - Республіка Польща.

26.11.2018 року державним інспектором ВМО №1 митного пункту «Грушів» Львівської митниці ДФС Молоко О.С. відносно позивача складено протокол про порушення митних правил за №7179/20900/18 за не вивезення за межі митної території у строк до 15.10.2018 року зазначеного автомобіля та не доставлення його в установлений ст.95 МК України до митного органу строк, тобто за перевищення встановленого строку доставки транспортного засобу більше як на десять діб, за ч. 3 ст. 470 МК України.

Факт не вивезення позивачем у встановлений законодавством строк автомобіля було виявлено 26.11.2018 року під час його виїзду з України в Республіку Польща через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС в якості пасажира рейсового автобуса, про що вказано в позовній заяві та відзиві на позов. 26.11.2018 року до Львівської митниці ДФС позивачем надано письмове пояснення щодо неможливості вивезення за межі митної території України зазначеного автомобіля у встановлений ст. 95 МК України строк у зв`язку з поломкою автомобіля.

Розгляд справи про порушення митних правил було призначено на 18.12.2018 року та обізнаність позивача про день та час розгляду справи свідчить його підпис у протоколі щодо отримання примірнику протоколу.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. в справі про порушення митних правил №7179/20900/18 від 18.12.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.10.2018 року позивач ввіз на митну територію України у режимі «транзит» автомобіль марки «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації - Республіка Польща, який мав вивезти за межі митної території України в десятиденний строк, не доставив його до митного органу, перевищивши більше ніж на десять діб встановлений ст. 95 МК України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу призначення.

Разом з тим, 20.02.2019 при здійсненні митного оформлення вказаного автомобіля марки «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, подана електронна митна декларація UA100120/2019/192153 (а. с. 11, 12).

ОСОБА_1 сплатив всі належні митні платежі та добровільно сплатив до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, 8500 грн., що підтверджується записами в митній декларації про сплату платежу за кодом 093 (а. с. 11).

Вважаючи постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 18.12.2018 року в справі про порушення митних правил №7179/20900/18 протиправною позивач оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови, оскільки позивач добровільно сплатив до держаного бюджету кошти у сумі, що дорівнюють розміру п`ятисот неоподаткованих мінімумі доходів громадян та становить 8500 грн, а також оскаржувана постанова відповідачем винесена з порушенням строків накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом п. 1 ч. 1 ст.95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб).

Відповідно до ч. 3 ст.470 Митного кодексу України (в редакції на час прийняття оскаржуваної постанови), перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаними нормами права встановлено обов`язок особи, у встановлений Законом строк, вивезти транспортний засіб з митної території України та у разі не виконання такого обов`язку, передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримано строків та умов митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, то в діях позивача наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Разом з цим, 25.11.2018 набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України №2612-VIII від 08.11.2018 ( далі - Закон №2612-VIII), який прийнято з метою врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил.

Так, пунктом 13 розділу І Закону №2612-VIII внесено зміни до розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" МК України, зокрема, доповнено пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту:

"9-2. Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

9-3. Установити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1077 затверджено Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі - Тимчасовий порядок).

П. 1 Тимчасового порядку визначено, що він визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до 25 листопада 2018 року.

Згідно з п. 11 Тимчасового порядку сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Відповідно до п. 16 Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Отже Законом № 2612-VIII визначено пільгові умови розмитнення транспортних засобів ввезених на територію України з 1 січня 2015 року по 25 листопада 2018 року, а також визначено підстави для звільнення особи, яка винна у порушенні строків митного режиму тимчасового ввезення (транзиту), від відповідальності, передбаченої зокрема ст. 470 МК України.

Таким чином, з 25.11.2018 звільняються від відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України особи, відповідальні за дотримання строків та умов тимчасового ввезення та транзиту, саме у разі здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абз. 1 п. 9-2 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що, законодавцем встановлено саме звільнення осіб від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Окремо суд зазначає, що оскільки Законом №2612-VIII, при дотриманні певних умов, фактично скасовано відповідальність осіб, винних у порушенні митних правил під час здійснення ввезення транспортних засобів на територію України, то положення вказаного Закону, в силу вимог ст.58 Конституції України, мають зворотну силу в часі.

Отже, оскільки Законом було передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 470 МК за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, вказаний Закон у розумінні статті 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.

Так, згідно частини першої статті 58 Конституції, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 визначено, що "за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього."

Згідно пункту 11 "Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України" затвердженою постановою КМУ від 12.12.2018 №1077 (далі - Тимчасовий порядок), сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 9-3 "Прикінцевих та перехідних положень" МК під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Митне оформлення транспортного засобу, щодо якого не порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється без сплати до державного бюджету коштів, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до пункту 16 зазначеного Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Відтак, на час винесення оскаржуваної постанови, чинним законодавством передбачена можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у випадку, якщо вони вчинили правопорушення, передбачене статті 470 МК, тобто прострочили режим вивезення транспортного засобу за межі митної території України та у встановлений на той час 180 днів завершать у встановленому порядку митне оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільно сплатять до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачем 20.02.2019, тобто у період до закінчення 180 днів з дня набрання чинності Законом № 2612-VIII - 25.11.2018 здійснено митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, сплачено належні митні платежі, а також добровільно сплачено до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням наведеного, позивач в силу дії положень абз. 2 п. 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що звільнення особи від відповідальності не вказує на відсутність в діях позивача складу порушення митних правил відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п. 36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 липня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.