Справа № 120/2463/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2020 р. Справа № 120/2463/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Ковальова В.О.,

представника позивача: Олійника А.М.,

представника відповідача: Гончаренко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САБАРОВ-ТРАК» до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «САБАРОВ-ТРАК» (далі-позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, у якому просило:

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198131 від 01.06.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 01.06.2020 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 198131, у якій вказано, що 20.05.2020 року на території Хмельницької області ТОВ «САБАРОВ-ТРАК» допущено правопорушення, передбачене ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 69 Закону України «Про автомобільний транспорт», з посиланням на акт № 234011.

Вказаною постановою постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Позивач вказує, що відповідачем у акті № 234011 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.05.2020 року зазначено про порушення позивачем пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

А оскаржуваною постановою застосовано штраф за порушення позивачем ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що свідчить про неузгодженість акту перевірки як документа, у якому зафіксовано зміст виявленого в ході перевірки порушення, з постановою як документом, яким на позивача накладено штраф за виявлене в ході перевірки порушення.

Також позивач зазначає, що у разі здійснення перевезення подільного вантажу із перевищенням встановлених параметрів, то такі дії вважаються адміністративним правопорушенням та не передбачають необхідність отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний траспорт»

Позивач вважає, вказану постанову протиправною, а тому звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

15.06.2020 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 14.07.2020 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

08.07.2020 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що 20.05.2020 року у пункті габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі М-12, 320 км посадовими особами Хмельницького Управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що використовувався перевізником ТОВ «САБАРОВ-ТРАК».

Під час зважування транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було встановлено фактичне навантаження на строєну вісь - 24,65 тон, при допустимих 22 тони.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 234011 від 20.05.2020 року.

01.06.2020 року проводився розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно акту № 234011 від 20.05.2020 року. На розгляд даної справи прибув представник за довіреністю, але жодних документальних або інших доказів які б спростували факт перевищення транспортним засобом габаритно вагових параметрів не надав, тому Начальником Управління Укртранснбезпеки у Вінницькій області було прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 198131 від 01.06.2020 року, за порушення абз. 15 ст. 60 Закону України « Про автомобільний транспорт». Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в розрахунку плати за проїзд № 303 від 20.05.2020 року зафіксовано перевищення вагових норм на строєну вісь при нормативно допустимих 22 т, фактичне навантаження складало 24,65 т ( перевищення у відсотках складає 12,05 %).

Тобто, якщо зафіксовано перевищення вагових параметрів відповідно до п 22.5 ПДР дане порушення фіксується та в подальшому приймається рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу за рух з перевищенням вагових параметрів без відповідного дозволу.

Також відповідач вказав, що жодним законодавчим чи нормативним актом не визначено різниці між зважуванням транспортних засобів у разі перевезення подільних, неподільних або наливних вантажів. Тому, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра який перевищує нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п. 22.5 Правил дорожнього руху, більш як на 2 відсотки, посадові особи Укртрансбезпеки зобов`язані скласти акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначити в установленому порядку суму плати за проїзд.

Водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, а тому доводи позивача щодо сипучості вантажу є необгрунтованими.

Також відповідач акцентує на тому, що у позовній заяві відсутні будь-які докази повторного зважування під час перевірки 20.05.2020 року.

Враховуючи наведене відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ТОВ «САБАРОВ-ТРАК» є юридичною особою, що здійснює свою діяльність за кодом видів економічної діяльності: 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» та здійснює перевезення різних вантажів власними та/або залученими транспортними засобами.

20.05.2020 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області відповідно до направлення на рейдову перевірку від 19.05.2020 року № 003934 на автомобільній дорозі М-12 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Так, під час перевірки було перевірено транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить та використовується перевізником ТОВ «САБАРОВ-ТРАК».

Під час зважування було встановлено перевищення транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,нормативно вагових параметрів, про що складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №028555 від 20.05.2020 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №032303 і видано чек № 04853 від 20.05.2020 року.

Відповідно до акту № 032303 від 20.05.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів перевіряється автомобіль марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , найменування та вид вантажу, в тому числі небезпечного, відсів. Нормативно допустима вага 40 т, фактична 39,65 тон. Осьові навантаження: нормативно допустиме 11/11/22, фактичне 6,0/8,9/24,65.

За результатами перевірки був складений акт № 234011 від 20.05.2020 року, яким зафіксовано порушення, а саме, водій здійснював перевезення вантажу на договірних умовах із с. Іванів (Вінницька область) до с. Капустяни (Хмельницька область), про що свідчить товарно-транспортна накладна від 20.05.2020 року б/н, - замовник: ТОВ «ТД Автострада». На час перевірки навантаження на строєну вісь становить 24,65 т, що на 12,05% перевищує дозволене, чим порушено вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху, у тому числі, порушення, відповідальність за які передбачені ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме частина 1 абзац 15 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Водія з вказаним актом було ознайомлено, про що свідчить його підпис.

На підставі зазначеного акту перевірки начальником Управління Укратрнасбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №198131 від 01.06.2020 року, якою стягнуто з ТОВ «САБАРОВ-ТРАК» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ).

Разом з цим, відповідно до абз. 4 ст. 6 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п.1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області.

Підпунктами 15 та 27 п. 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 цього Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За приписами п. 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з абз. 2 п. 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що підставою для її прийняття слугував факт порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за вчинення якого передбачена абз.15 ч.1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ.

Так, абз 15 ч. 1 ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ, на підставі якого до позивача застосовано штраф, передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, відповідно до положень ч. 4 ст. 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року.

Підпунктом 3 пункту 1 Порядку № 879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (підпункт 4 пункту 1 Порядку № 879).

Відповідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі -Правила проїзду).

Відповідно до п.4 Правил проїзду рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.3 Правил проїзду транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 2014 року затверджено Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, якими на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідно до п.п. 8.14-8.15 Глави 8 зазначених правил, завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Також п. 8.20 Глави 8 зазначених правил визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Відповідно до п. 8.21 Глави 8 зазначених правил, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Згідно з п. 12.1 Глави 12 зазначених правил, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 Глави 12 вказаних правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема і сипучого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Тобто, обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху покладається на водія, який перевозить такий вантаж. Зміщення вантажу, як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням.

Як встановлено судом, під час перевезення відсіву транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевищено нормативно допустиме осьове навантаження (11/11/24 т.) ; фактичне: 6,0/8,9/24,65, тобто зафіксовано перевищення вагових норм на строєну вісь при нормативно допустимих 22 т, фактичне навантаження склало 24,65 т., що складає у відсотках 12,05%.

Водночас документи, які передбачені ч. 4 ст. 48 Закону № 2344 (дозвіл або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів) у водія автомобіля, під час проведення рейдової перевірки, були відсутні. Відсутність вказаних документів, в силу приписів абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 є достатньою правовою підставою для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак суд вважає, що відповідачем правомірно винесено постанову № 198131 від 01.06.2020 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн.

Надаючи оцінку іншим доводам позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови, суд зазначає таке.

Щодо специфіки вантажу та перевезення в даному випадку відсіву, то водій повинен керуватися правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, забезпечувати належне розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху.

Що стосується повторного зважування транспортного засобу, на яке посилається позивач у позовній заяві, то будь-яких доказів щодо його проведення позивачем до суду не надано. Крім того, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що довіритель не повідомляв його про обставини повторного зважування, а тому пояснень з цього приводу надати не може.

Що стосується посилань представника позивача в судовому засіданні на те, що пересувні автомобільні ваги, на яких проводилося зважування не призначені для зважування сипучих вантажів під час руху, то суд такі аргументи не приймає до уваги, оскільки таких підстав протиправності оскаржуваної постанови не зазначалося при подачі позову.

Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України позивач має право змінити підстави позову не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, такі підстави були усно оголошені представником позивача в судовому засіданні.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом нормативних габаритних (вагових) параметрів та відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі оскаржуваної постанови.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «САБАРОВ-ТРАК» до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 21.07.2020

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «САБАРОВ-ТРАК» (, вул. Черняховського, 78, м. Вінниця, 21037)

Відповідач: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (,вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна