Справа № 420/5068/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5068/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання надати дозволи на розробку проекту землеустрою

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-4476/13-20-СГ від 14.03.2020 року про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою;

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-4450/13-20-СГ від 14.03.2020 року про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою;

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-4453/13-20-СГ від 14.03.2020 року про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою;

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 27.12.2019 року;

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 27.12.2019 року;

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 27.12.2019 року;

Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 , як законний представник своїх малолітніх дітей, згідно з вимогами статей 116,118,121 та 122 ЗК України, статей 25-31, 203-242 ЦК України. 27.12.2019 року звернувся до Головного управління Держгеокадстру в Одеській області з клопотаннями про надання дозволів його малолітнім дітям на розроблення документації із землеустрою з метою одержання безоплатно у власність земельних ділянок площею 2,0000 га кожному для ведення особистого селянського господарства. Бажані земельні ділянки розташовані на території Ананьївської Першої та Гандрабурівської сільських рад Ананьївського району Одеської області (поза межами населеного пункту) та у власності або користуванні інших осіб не перебувають. Головним управління Держгеокадастру в Одеській області на подані клопотання видано накази про відмову у наданні відповідних дозволів з формулюванням по кожному аналогічної причини відмови «невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законодавства». Позивач вважає вказані накази протиправними та такими, що належать до скасування. Позивач зазначає, що відповідач не зазначає. Яким саме конкретним вимогам законодавства на відповідає місце розташування земельної ділянки.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.07.2020 року.

06.07.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, ГУ Держгеокадастру в Одеській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що за результатами розгляду клопотань, Головним управлінням прийнято накази про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою від 14.03.2020 року № 15-4453/13-20-СГ, від 14.03.2020 року № 15-4450/13-20-СГ, від 14.03.2020 року № 15-4476/13-20-СГ з підстав невідповідності місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства. Земельні ділянки, які бажають отримати заявники у власність є частиною сформованої земельної ділянки, якій присвоєно кадкстрвоий номер :01:003:0008. Представник відповідача зазначає, що для скасування даного кадастрового номера, необхідно розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

В адміністративному позові позивач просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.12.2019 року ОСОБА_1 , як законний представник Бойко Т.О., звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (поза межами населених пунктів). До клопотання додано: копію паспорта та ідентифікаційного коду уповноваженої особи; копію свідоцтва про народження заявника; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; відомості з документації із землеустрою № 2162/161-19 від 27.12.2019 року щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

За результатом розгляду вказаного клопотання, ГУ Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ № 15-4476/13-20-СГ від 14.03.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства.

27.12.2019 року ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_5 А ОСОБА_6 , звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (поза межами населених пунктів). До клопотання додано: копію паспорта та ідентифікаційного коду уповноваженої особи; копію свідоцтва про народження заявника; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; відомості з документації із землеустрою № 2163/161-19 від 27.12.2019 року щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

За результатом розгляду вказаного клопотання, ГУ Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ № 15-4450/13-20-СГ від 14.03.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства.

27.12.2019 року ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_4 , звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (поза межами населених пунктів). До клопотання додано: копію паспорта та ідентифікаційного коду уповноваженої особи; копію свідоцтва про народження заявника; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; відомості з документації із землеустрою № 2161/161-19 від 27.12.2019 року щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

За результатом розгляду вказаного клопотання, ГУ Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ № 15-4453/13-20-СГ від 14.03.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з пп. б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на норми викладеного вище законодавства, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Суд зазначає, що з огляду на зміст оскаржуваних наказів, останні містять лише загальне посилання на вказану норму, не конкретизуючи, які невідповідності ГУ Держгеокадастру в Одеській області мав на увазі. Тобто, відповідачем у оскаржуваному рішенні не зазначено, у чому полягала невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, генеральним планам населених пунктів, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Наданий представником позивача відзив на адміністративний позов, також, не містить відомостей щодо конкретних невідповідностей місця розташування земельної ділянки вимогам законів, генеральним планам населених пунктів, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Таким чином, суд робить висновок про протиправність оскаржуваних наказів та наявності підстав для їх скасування.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозволи на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі також «Рекомендація R (80)2»), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Враховуючи вищевикладене, суд зробив висновок, що належним захистом порушеного права позивача та його малолітніх дітей є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача, які подані в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 27.12.2019 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати у місячний термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його, то суд вважає, що зазначена вимога не належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позивач в позовній заяві не навів жодного обґрунтування про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, у зв`язку з чим суд не вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 205, 243, 245, 246, 250, 262, 295,382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання надати дозволи на розробку проекту землеустрою.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-4476/13-20-СГ від 14.03.2020 року про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-4450/13-20-СГ від 14.03.2020 року про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-4453/13-20-СГ від 14.03.2020 року про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , подані в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 27.12.2019 року про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову - відмовити.

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Повний текст рішення суду виготовлений та підписаний 24 липня 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.