Справа № 380/4001/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4001/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Л.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Кривецької О.М., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) з позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення на 70% від відповідних грошових сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати чинних доходів.

Ухвалою судді від 28.05.2020 позовну заяву залишено без руху.

09.06.2020 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. №28494).

Ухвалою від 11.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

06.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №33259).

07.07.2020 ухвалою судді продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін та призначено судове засідання у справі.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII. Зазначив, що йому було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 90% від грошового забезпечення.На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103), відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, в процесі якого протиправно зменшив відсоток грошового забезпечення, що враховується для визначення основного розміру пенсії, з 90% до 70%. Не погоджуючись із таким перерахунком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач позову не визнав. 06.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №33259), згідно якого з 01.10.2004 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII, в розмірі 100 % грошового забезпечення. Таким чином, вважає вимогу про зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% безпідставною, оскільки позивачу з моменту призначення виплачувалася та продовжує виплачуватися пенсія у розмірі 100 % грошового забезпечення, що підтверджують розрахунки про призначення пенсії. У зв`язку з цим, вважає позовні вимоги позивача безпідставними та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.10.2004 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 100% грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи, що ГУ ПФУ у Львівській області з 01.01.2018 здійснило перерахунок його пенсії за нормами законодавства, що діяло на момент перерахунку та при цьому зменшило основний розмір пенсії з 90% на 70% сум грошового забезпечення, звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII.

Відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону, в редакції на час призначення позивачу пенсії, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з п. а ч.1 ст. 13 ЗаконуУкраїни Про пенсійне забезпечення осібзвільнених з військової служби, та деяких інших осіб (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (п. аст. 12) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3проценти відповідних сум грошового забезпечення. Частиною 2 цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 %, до категорії 2, - 95 %.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесені зміни у ч.2 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, цифри 90 замінено цифрами 80 (п.п. 8 п. 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI). Пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності з 01.04.2014, внесені зміни у ч.2 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і цифри 80 замінено цифрами 70 (пунктом 23 розділу II Закону №1166-VII).

Статтею 63 ЗаконуУкраїни Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено підстави для перерахунку раніше призначених пенсій.

Так, відповідно до ч. 4 цієї статті, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1, 2 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (пункт третій Порядку №45).

Відповідно до п. 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.2 і 3 ст. 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб(далі - Постанова №103). Цією постановою на виконання ч.4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб встановлено з 1 січня 2016 року перерахувати особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) пенсії, призначені на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського відповідно до Постанови №988, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року. При цьому розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

04.02.2019 Верховний Суд прийняв рішення в зразковій адміністративній справі №240/5401/18 (№ Пз/9901/58/18) за позовом Особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії. У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законому разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. У цій зразковій справі Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Верховний Суд визначив, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Постанови КМУ №704 відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 залишено без змін вищевказане судове рішення Верховного Суду.

При вирішенні питання про визнання цієї справи типовою, суд врахував наступне.

Верховний Суд, відкриваючи провадження у зразковій справі №240/5401/18 (№Пз/9901/58/18), виділив такі ознаки типової справи: позивачами у них є особи, яким призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону № 2262-ХІІ; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (територіальний орган Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку якого перебувають позивачі;спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку зі зменшенням територіальним органом Пенсійного фонду України основного розміру пенсії до 70 відсотків відповідно до ч. 2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на момент здійснення перерахунку); позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті - визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення у відсотках, які були визначені на момент призначення пенсії). В рішенні від 04.02.2019 у цій зразковій справі Верховний Суд звузив предмет спору в зразковій справі до такого: предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до Постанови КМУ №704. Отже, типовими є справи щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії колишнім військовослужбовцям при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 20.08.2017 №704.

Предмет спору у цій справі стосується фактичного зменшення відсоткового значення розміру раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі Постанови КМУ №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Отже, вказана справа не є типовою щодо зразкової справи №240/5401/18 (№ Пз/9901/58/18).

Водночас, при прийнятті рішення суд враховує викладені в постанові №240/5401/18 (№ Пз/9901/58/18) Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 висновки щодо застосування ст.ст. 13, 63 Закону № 2262-ХІІ, а також Порядку №45 та Постанови №103 до правовідносин, що виникають в процесі перерахунку пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Аналізуючи наведені вище норми Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та Порядку № 45, суд дійшов висновку, що при призначенні пенсії за вислугу років її відсотковий розмір визначається чинною на момент прийняття відповідного рішення редакцією ч.2 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Як уже зазначалося, ОСОБА_1 з 01.10.2004 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 100 % грошового забезпечення.

Чинна на той момент редакція ч. 2 ст. 13 ЗаконуУкраїни Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб обмежувала основний розмір пенсії максимальною величиною, що складала 90%, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1,- 100 процентів, до категорії 2 95 процентів.

Оскільки позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, при значенні пенсії за вислугу років йому було призначено пенсію в розмірі 100% грошового забезпечення.

Вказане підтверджує долучена до матеріалів справи копія розрахунку Уч.45240 (пенсійна справа №ХВ 56600) (а.с. 75) на пенсію за вислугу років, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.10.2004 призначено пенсію в розмірі 100% грошового забезпечення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив вказані у відзиві доводи про те, що ОСОБА_1 з моменту призначення і дотепер виплачується пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 100 % грошового забезпечення.

Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи розрахунками про перерахунок пенсії ОСОБА_1 (пенсійна справа №ХВ56600) (а.с.11-20).

Так, з вказаних розрахунків вбачається, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по 01.01.2020 становив 100 % грошового забезпечення.

З огляду на встановлені обставини, суд погоджується з доводами представника відповідача, що позивачу продовжує виплачуватися пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 100 % грошового забезпечення.

Таким чином, доводи позивача про те, що з 01.01.2018 ГУ ПФУ у Львівській області при проведенні перерахунку зменшило основний розмір пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення на 70% від відповідних грошових сум грошового забезпечення є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються долученими до матеріалів справи доказами.

У зв`язку з цим, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення на 70% від відповідних грошових сум грошового забезпечення та похідна від неї вимога зобов`язального характеру про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати чинних доходів, задоволенню не підлягають.

Водночас, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд наголошує, що незгода позивача з розміром виплачуваної пенсії і ймовірним її зменшенням влітку 2018 повинна бути належним чином обґрунтована і в разі, якщо позивач дійде висновків про порушення ГУ ПФУ у Львівській області своїх прав на виплату пенсії в більшому розмірі, він (позивач) вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки відповідач належними і допустимими доказами довів суду той факт, що розмір пенсії ОСОБА_1 у відсотках від відповідних грошових сум грошового забезпечення не змінювався з моменту призначення пенсії - 01.10.2004.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АНС у 1986 році (категорія 1), група інвалідності - 3.

Вказане підтверджується долученою до справи копією посвідчення серія НОМЕР_1 (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що за подання цього позову ОСОБА_1 , сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., згідно квитанції №24 від 05.06.2020, який було зараховано на казначейський рахунок до спеціального фонду Державного бюджету України 09.06.2020.

Суддя зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору за клопотанням сторони повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, оскільки судовий збір за подання цього позову позивачем зайво сплачений, суд дійшов висновку повернути позивачу з Державного бюджету України суму сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.07.2020

Суддя Потабенко В.А.