Справа № 380/1992/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1992/20
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

23 липня 2020 року м. Львів

10 год. 47 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О., позивачки ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні питання щодо закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції, в якій просить:

- визнати висновок начальника Городоцького районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Львівській області від 06.09.2019 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження № 02 від 05.01.1944, складеного в костелі с. Якимчиці Городоцького району Львівської області і, зокрема, дати народження з « ІНФОРМАЦІЯ_1 року » на « ІНФОРМАЦІЯ_1 року» незаконними;

- зобов`язати Городоцький районний відділ ДРАЦС Головного ТУЮ у Львівській області винести висновок про внесення змін до актового запису про народження № 02 від 05.01.1944, складеного в костелі с. Якимчиці Городоцького району Львівської області і, зокрема, вказати дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що висновок начальника Городоцького районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Львівській області від 06.09.2019 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження № 02 від 05.01.1944 є протиправним, оскільки факт дати її народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується наданими відповідачу документами. Відтак вказана відмова є протиправною і вона звернулася із цим позовом до суду.

Ухвалою від 13.03.2020 відкрито провадження в цій адміністративній справі.

Суд, оглянувши та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, поставив на обговорення питання щодо закриття провадження у справі.

У судовому засіданні позивачка просила розглянути справу та задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений. Відзиву у строк, встановлений ухвалою від 13.03.2020 не подав, клопотань про відкладення чи іншого змісту на адресу суду не надсилав.

Відтак суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за його відсутності.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі суд виходить з такого.

ОСОБА_1 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції із заявою про внесення змін в актовий запис про її народження.

Відповідно до висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції від 06.09.2019 (а.с. 13) відповідач вважає можливим внести часткові зміни до актового запису про народження гр. ОСОБА_1 № 02 від 05.01.1944, складеного в костелі села Якимчиці Городоцького району Львівської області, а саме доповнити графи по батькові дитини - ОСОБА_1 , місце народження - Україна, Львівська область, Городоцький район, с. Якимчиці на підставі ч. 1 ст. 147 Сімейного кодексу України, паспорта НОМЕР_3, виданого Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 23.05.2002 та відмовлено у внесенні змін дати народження дитини з ІНФОРМАЦІЯ_1 року на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв`язку з відсутністю підстав виправлення первинного актового запису та виявленими розбіжностями.

Не погоджуючись із вказаним висновком та вважаючи його незаконним, а також зважаючи на те, що в інший спосіб як через органи ДРАЦС позивачка не зможе усунути дану розбіжність в свідоцтві про народження, позивачка звернулася із цим позовом до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , звертаючись із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції, бажала внести зміни до актового запису про своє народження щодо дати свого народження, а тому оскаржує протиправну, на її думку, відмову органу реєстрації актів громадянського стану, оформлену висновком від 06.09.2019 щодо внесення змін до актового запису № 02 від 05.01.1994.

Отже, спірні правовідносини, пов`язані з відмовою відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , який відмінний від існуючого запису цивільного стану.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу (далі - ЦК України)).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 (далі - Закон № 2398-VI).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття ,зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1. розд. І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У цій справі позивачка звернулася до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч. 1 ст. 273 ЦК України) на відображення у актовому записі про своє народження інформації про дату народження, відмінну від вказаної, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

Отже, позивачка у цій справі, оскаржуючи відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції щодо внесення зміни до актового запису про її народження фактично має мав намір вирішити питання про внесення змін щодо дати народження у вже існуючий запис про її народження, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 807/45/17.

У той же час суд звертає увагу, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Оскільки даний спір виник із цивільних відносин, його вирішення віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

Водночас суд роз`яснює, що відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 241, 248, 256, 294, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження в адміністративній справі № 380/1992/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції (81500 Львівська область м. Городок м-н Гайдамаків 3; код за ) про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії закрити.

2. Роз`яснити позивачці, що вирішення такого спору здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання повного тексту ухвали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.07.2020.

Суддя Р.П. Качур