Справа № 537/1489/20
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/1489/20
Провадження №2-а/537/37/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Зоріна Д.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора БПП в місті Кременчук УПП Полтавської області лейтенанта поліції Курінного Сергія Івановича, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора БПП в місті Кременчук УПП Полтавської області лейтенанта поліції Курінного С.І., Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції України, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2482257 по справі про адміністративне правопорушення від 03 травня 2020 року.

Суддею, після перевірки наданих до суду матеріалів позову, було встановлено наступне.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік»

№ 294-IX від 14 листопада 2019 року визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Як вбачається зі змісту позову та доданих до нього документів, позивач судовий збір не сплатив, посилаючись на положення статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно із якою особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами).

Так, у зазначеному Законі не передбачено звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати для позивачів у адміністративних справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки позивач звернувся до суду із адміністративним позовом 07 травня 2020 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) у редакції, якою не передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів за подання адміністративного позову у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, то правові підстави для звільнення його від сплати судового збору відсутні.

Окрім того, за змістом статті 4, 5 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору визначається саме на час вчинення окремої процесуальної дії, тобто на момент звернення до суду із адміністративним позовом.

Разом з тим, відповідно до статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на яку позивач посилається як на підставу звільнення його від сплати судового збору при зверненні до суду, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання адміністративного позову у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, то позивач не звільняється від сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Зазначене вище узгоджується з правовою позицією, викладеній в постанові Великої палати Верховного Суду від 18 квітня 2020 року у справі № 543/775/17.

Разом з тим, у вказаній вище постанові Великої палати Верховного Суду від 18 квітня 2020 року у справі № 543/775/17 зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою суду від 12 травня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме для сплати судового збору/надання до суду підтвердження сплати судового збору у передбаченому чинним законодавством розмірі, однак у встановлений у вказаній ухвалі строк позивач недоліки позову не усунув.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність повернення позову.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України , -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора БПП в місті Кременчук УПП Полтавської області лейтенанта поліції Курінного Сергія Івановича, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя : Д.О. Зоріна