Справа № 420/1558/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1558/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Громадянина СРВ ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся Громадянин СРВ ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №7450, зобов`язання відповідача здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні позивачу серії НОМЕР_1 , виданої ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області 01.06.2009 року, у зв`язку із її непридатністю до подальшого користування.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із необхідністю обміну пошкодженої посвідки, позивач звернувся до Головного управління ДМС України в Одеській області щодо видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні, однак не отримав у визначений законодавством України термін нову посвідку, а отримав відповідь про те, що відносно нього прийнято рішення про відмову у обміні посвідки, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки відповідно до п. 43 постанови КМУ від 25 квітня 2018 року №321 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне місце проживання» рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки даних поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні, а тому було проведено перевірку особової справи Громадянина СРВ ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну. На момент перевірки особової справи позивача не було виявлено документів, які б підтверджували те, що позивач має підстави для отримання посвідки на постійне проживання відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію».

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 1983 року народження прибув до України у 1998 році до своїх батьків, які з 1989 року постійно на законних підставах проживали на території України.

Позивач проходив навчання у Одеському політехнічному університеті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії В01 НОМЕР_2 від 08.12.2005 року ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, є платником єдиного податку (аркуші справи 24-25).

Відповідно до свідоцтва на квартиру АДРЕСА_1 3 від 09.11.2009 року об`єкт, який АДРЕСА_2 , в цілому, належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності (аркуші справи 22-23).

На території України у позивача народилися двоє дітей донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 (аркуші справи 16-17), які на даний час навчаються у Одеській загальноосвітній школі №76 (аркуш справи 18).

Крім того, у 2018 році мати позивача ОСОБА_4 отримала громадянство України, що підтверджується копією паспорту громадянина України (у вигляді ID) №001892828 від 22.05.2018 року (аркуш справи 15).

20.03.2008 року ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області позивача було документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 з терміном дії безстроково (аркуш справи 13).

1 червня 2009 року ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області здійснено обмін посвідки та документовано громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 з терміном дії безстроково (аркуш справи 11).

У зв`язку із пошкодженням вищезазначеної посвідки, ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо видачі йому нової посвідки на постійне проживання в Україні.

У зв`язку із ненаданням відповіді та неприйняттям рішення щодо видачі нової посвідки представник позивача звернувся до ГУ ДМС в Одеській області із заявою про повідомлення про причини зволікання з обміном бланку посвідки (аркуш справи 26).

З позовної заяви вбачається, що на зазначену заяву відповідь представник позивача не отримав, однак на особистому прийомі представнику було повідомлено, що відносно громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 ГУ ДМС в Одеській області прийняте рішення про відмову у обміні бланка посвідки №7450 на підставі п. п. 3 п. 62 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою КМУ від 25 квітня 2018 року №321, у зв`язку із чим представник позивача 20.01.2020 повторно звернувся до відповідача із заявою про надання рішення про відмову у здійсненні обміну бланка посвідки № НОМЕР_4 та конкретизування яка саме інформація, повідомлена ОСОБА_1 , не відповідає даним з Реєстрів (аркуш справи 27).

ГУ ДМС України в Одеській області листом №К-109/6/5101-20/5100.5.3/1375-20 від 04.02.2020 року направлено рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання №2450 від 02.01.2020 року та повідомлено представника позивача про те, що в заяві-анкеті №238885000 позивач під власний підпис зазначив підставу видачі посвідки на постійне проживання 03/06 відповідно до розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про імміграцію». Відповідно до матеріалів особової справи громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 14.08.2007 року отримав дозвіл на імміграцію на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», у зв`язку із тим, що його мати ОСОБА_4 має дозвіл на імміграцію. Однак, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію в Україні» дозвіл на імміграцію в межах квоти імміграції надається батькам, чоловіку (дружині) іммігранта та їх неповнолітнім дітям. Відповідно до матеріалів справи громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він звернувся із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну 09.07.2007 року будучі повнолітнім. У зв`язку із тим, що чинне законодавство передбачає, що документи видані компетентними органами іноземних держав підлягають легалізації в установленому порядку, Головним управлінням було надано запит представництву МЗС України в Одесі з метою підтвердження або спростування свідоцтва про народження іноземця. На теперішній час, відповідь з представництва МЗС України в Одесі не надходила.

З рішення ГУ ДМС України в Одеській області №7450 від 02.01.2020 року про відмову у обміні бланка посвідки на постійне проживання вбачається, що позивачу відмовлено в обміні посвідки на підставі п. п. 3 п. 62 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою КМУ від 25 квітня 2018 року №321 (аркуш справи 29).

Відповідно до ст. ст. 19, 26 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про імміграцію» (в редакції, на час видачі посвідки позивачу) посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Згідно п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про імміграцію» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції: організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 4 Закону України, дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів: батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти.

Згідно п.1, 7, 9, 40 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321 посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання; 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів».

Для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку); 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні заяви для обміну посвідки надано всі необхідні документи.

Відповідно до п.43 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321, рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Законодавцем відокремлюється поняття «обмін» посвідки та її «оформлення». Під різне нормативне регулювання підпадає як порядок розгляду заяви, так і підстави для прийняття рішення і кінцевий результат розгляду заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з заявою саме про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з її пошкодженням відповідно до п.7 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321 та надав до заяви необхідний перелік документів, визначений п.40 цього Порядку.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивач не має підстав для отримання посвідки на постійне проживання в Україні відповідно до п. 6 ч. 2 ст.4 Закону України «Про імміграцію», оскільки приписи «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321 не надають право відповідачу при розгляді заяви про обмін посвідки перевіряти обґрунтованість підстав її оформлення.

Крім того, висновком ВГІРФО УМВС України в Одеській області від 14 серпня 2007 року, який приймався в межах розгляду питання щодо законності надання дозволу на імміграцію громадянину В`єтнаму ОСОБА_1 встановлено, зокрема: 2) що перебування на території України гр. В`єтнаму вважати законним; 3) так як на території України проживає мати заявника, яка має вид на мешкання, то згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» він має право на отримання дозволу на імміграцію, як батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти та п. 3 ч.3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» (як особа, яка має право набуття громадянства України за територіальним походженням).

Згідно п.73 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321, у разі коли рішення про оформлення посвідки прийнято з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу/територіального підрозділу ДМС, керівник структурного підрозділу апарату ДМС проводить службову перевірку.

За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС, керівником структурного підрозділу апарату ДМС.

На підставі висновку посвідки, видані з порушенням вимог законодавства, визнаються недійсними за наказом ДМС.

Матеріали справи не містять доказів проведення службової перевірки за фактом безпідставного оформлення та видачі позивачу посвідки на постійне проживання, що також спростовує твердження відповідача щодо наявності порушення законодавства.

Відповідно до п.46 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321 після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Як вбачається з рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання №7450 від 02.01.2020 року, підставою для відмови стало посилання на п. п. 3 п.62 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321 .

Згідно п. п.3 п.62 Порядку №321 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, зокрема, в разі, коли дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

При цьому, відповідачем не було зазначено які саме дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію, на підставі яких позивачу було відмовлено в обміні посвідки.

Будь-яких інших обґрунтувань відмови в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання вказане рішення не містить. Також відповідачем не надано жодного доказу, який би пояснював підстави ухвалення оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області №7450 від 02.01.2020 року та наявність підстав для його скасування.

Враховуючи протиправність рішення Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області №7450 від 02.01.2020 року у суду є всі підстави для зобов`язання відповідача здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні Громадянина СРВ ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів правомірність своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Громадянина СРВ ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподіляються у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Громадянина СРВ ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області №7450 від 02.01.2020 року, зобов`язання Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданої ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області 01.06.2009 року, у зв`язку із її непридатністю до подальшого користування задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області №7450 від 02.01.2020 року.

Зобов`язати Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні Лиу ОСОБА_5 Лонг серії НОМЕР_1 , виданої ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області 01.06.2009 року.

Стягнути з Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Громадянина СРВ ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л. І. Свида

.