Справа № 200/6380/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р. Справа№200/6380/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (юридична адреса: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Дніпропетровський, буд. 15, ) про визнання незаконним та скасування рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С. від 12.06.2020 року №61831015 про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С. відновити виконавче провадження №61831015 з примусового виконання виконавчого листа №200/9297/19-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом від 27.03.2020 року, про зобов`язання в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17.08.2015 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №200/6380/20-а та призначено судове засідання на 20 липня 2020 року за правилами, встановленими нормами статті 287 КАС України.

20 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі.

20 липня 2020 року судом відкладено розгляд справи до 23 липня 2020 року за клопотання відповідача.

22 липня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача.

Сторони у судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Представник відповідача надіслав на адресу суду матеріали виконавчого провадження, заяву про розгляд справи за його участю не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року зобов`язано в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 17.08.2015 по травень 2019 року та компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушення строків його виплати з 17.08.2015 року. Зазначив, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо зобов`язання в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушення строків його виплати у зв`язку з виконанням зобов`язання боржником у повному обсязі. Зазначив, що виплата компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушення строків його виплати можлива лише після нарахування суми індексації. Оскільки станом на дату винесення спірної постанови не нараховано та невиплачено суму індексації, то виконавчий лист щодо зобов`язання в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушення строків його виплати не є виконаним. Дії відповідача щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2020 року №61831015 вважає протиправними. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив, яким заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що боржником надано документи про нарахування компенсації втрати частини доходів грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року та розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17.08.2015 по 31.05.2019 року разом із підтвердженням про сплату стягувачу коштів згідно платіжного доручення №897 від 27 березня 2020 року. 12.06.2020 року згідно п.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавцем провадження» державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження» та виконавчий документ надіслано до відповідного суду, копія постанови про закінчення виконавчого провадження надіслана стягувану (ВП №61831015). 13.05.2020 року до Відділу надійшла заява від стягувача разом із ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду про роз`яснення судового рішення від 05.03.2020 в частині визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, а саме з серпня 2015 року до грудня 2015 року при розрахунку індексації грошового забезпечення має застосовуватись базовий місяць прийняття на військову службу - серпень 2015 року, а з 01.12.2012 - базовий місяць січень 2008 року. Боржником подано касаційну скаргу на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020 по справі №200/9297/19-а. 13.07.2020 року державним виконавцем винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій строком до 24.07.2020 на підставі направлення військовою частиною № НОМЕР_2 касаційної скарги на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020 по справі №200/9297/19-а.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Орджонікідзевським РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області 17.12.2014 року). (а.с. 5)

Відповідач - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на підставі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст. 5 цього ж Закону здійснює повноваження щодо виконання судових рішень, в порядку передбаченому цим Законом, а тому, згідно положень ст. 55 Конституції України, п.1 ч.1 ст. 19, ст. 287 КАС України позивач може оскаржити до суду в порядку адміністративного судочинства рішення, дії чи бездіяльність органу виконання судових рішень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року по справі №200/9297/19-а зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 серпня 2015 року по 30 листопада 2018 року, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року рішення від 20.12.2019 року по справі №200/9297/19-а змінено, вислів «по листопад 2018 року» замінено висловом «по травень 2019 року».

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020 року роз`яснено судове рішення, та зазначено, що в частині визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, а саме з серпня 2015 року до грудня 2015 року при розрахунку індексації грошового забезпечення має застосовуватись базовий місяць прийняття на військову службу серпень 2015 року, а з 01.12.2015 базовий місяць січень 2008 року відповідно до п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року та Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року позивачу 27.03.2020 року видано виконавчий лист про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 серпня 2015 року по 31 травня 2019 року; та виконавчий лист про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року.

Судом встановлено, що 15.04.2020 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Демянко О.С. було винесено по постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61831015 з примусового виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/9297/19-а про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року. (а.с. 10)

Крім того, судом встановлено, що 15.04.2020 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Демянко О.С. було винесено по постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61831112 з примусового виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/9297/19-а про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 серпня 2015 року по 31 травня 2019 року. (а.с. 11)

Листом від 10.06.2020 року №14-5181 Донецький прикордонний загін Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України повідомив державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Демянко О.С. про те, що починаючи з березня 2018 року по момент звільнення (31.05.2019) індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 була нарахована та виплачена вчасно у повному обсязі та відповідно діючого законодавства. Компенсація втрати частини грошового забезпечення, яка становить 1078,55 грн., була також нарахована та виплачена, вищевказана компенсація розрахована шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення (за кожен місяць окремо - з 17 серпня 2015 по лютий 2018 року) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу, тобто з дати виникнення заборгованості по індексації грошового забезпечення). ОСОБА_1 прийнятий на службу у серпні 2015 року. Право на індексацію доходів грошового забезпечення у вказаного працівника виникало у листопаді 2015 року, оскільки індекс споживчих цін у вказаному місяці перевищив поріг індексації, якій на той момент становив 101 %, що слугувало підставою для початку нарахування індексації (Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 в редакції, що діяла станом на листопад 2015 року). Базовим місяцем для проведення індексації є місяць прийняття на роботу (на військову службу), а саме серпень 2015 року, на момент прийняття ОСОБА_1 на роботу, а саме у серпні 2015 року діяла наступна редакція абзацу 3 пункту 10-1 Порядку: «Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу». Від грудня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Порядку, відповідно до яких пункт 10-1 в редакції Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 був викладений в новій редакції. Водночас було в новій редакції було викладено пункт 10-2 Порядку: «Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.» ОСОБА_1 май статус новоприйнятого працівника, у серпні 2015 року, коли був прийнятий на роботу, тому при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошових доходів не може бути застосоване базовий місяць січня 2008 року. Відповідно до положень, діючої на той час редакції пункту 10-1 Порядку йому було встановлено базовий місяць серпень 2015 року. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця). Зміни до Порядку щодо встановлення базового місяця для обчислення індексації для новоприйнятих працівників (військовослужбовців) в місяці підвищення посадових окладів (тарифних ставок) за посадою, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 та діють з грудня 2015 року. Базовий місяць підвищення посадового окладу та окладу за військовим званням є серпень 2017 року. З грудня 2017 року настає право на поточну індексацію, тому загальна сума індексації в грудні 2017 року, січні 2018 року складається з поточної та фіксованої суми. В лютому 2018 року підвищено оклад за військовим званням з 40,00 грн. до 45,00 грн., що призвело до збільшення складових грошового забезпечення на загальну суму 11,00 грн. Базовий місяць підвищення посадового окладу є березень 2018 року. Додатково зазначено, що 03.06.2020 Донецьким прикордонним загоном до Касаційного адміністративного суду направлена касаційна скарга на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020 по справі 200/9297/19-а. (а.с. 35-37)

В матеріалах справи наявна відомість перерахувань за березень 2020 року про перерахування на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 1 078,55 грн. (а.с. 41)

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка-розрахунок компенсації втрати частини доходів грошового забезпечення ОСОБА_1 за порушення строків виплати індексації грошового забезпечення. (а.с. 42)

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка-розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17.08.2015 по 31.05.2019 року, з якої встановлено, що індексацію нараховано лише за період з грудня 2018 по травень 2019 року. (а.с. 46-48)

Судом встановлено, що 12.06.2020 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Демянко О.С. було винесено по постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №61831015 з примусового виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/9297/19-а про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням у повному обсязі виконавчого документу. (а.с. 14)

Таким чином, спірним питанням є правомірність винесення постанови від 12.06.2020 року №61831015 про закінчення виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону № 1404 (в редакції чинній на момент прийняття спірної постанови) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону №1404 державний виконавець здійснює примусове виконання рішення суду виключно на підставі виконавчих документів.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Права державного виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження передбачені ч.3 ст. 18 Закону №1404.

Відповідно до частин першої-другої статті 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог п. 9 частини першої статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. (ч.2 ст. 39 Закону №1404)

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

В зазначеному переліку прав відсутнє право державного виконавця на розширене, власне тлумачення рішення суду, яке він виконує. Також, відсутнє право на стягнення з боржника додаткових коштів в якості компенсацій за несвоєчасне виконання рішення суду, проведення виплат, тощо.

З наведеного у сукупності слід дійти висновку, що державний виконавець при здійсненні заходів примусового виконання рішень обмежений вимогами виконавчого документа та його змістом, органи державної виконавчої служби не є правозахисними або контролюючими органами.

Обов`язком органів державної виконавчої служби є виконання чинних виконавчих документів.

Судом встановлено, що у виконавчому провадженні №61831015 знаходиться виконавчий лист по справі №200/9297/19-а про зобов`язання Донецького прикордонного загону (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року.

Такий зміст виконавчого документа обумовлює обов`язок боржника самостійно нарахувати та виплатити необхідні суми з застосуванням відповідної нормативно-правової бази (в даному випадку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок №159)), а державного виконавця перевірити, в тому числі, механізм проведеного нарахування.

Відповідно ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Більш детальний алгоритм нарахування передбачений п.4 Порядку "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159. Згідно п.п.4,5 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Крім того, відповідно до абз. 7 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оскільки на виконанні відповідача перебуває виконавчий лист по справі №200/9297/19-а в ВП№61831112 про зобов`язання Донецького прикордонного загону (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 серпня 2015 року по 31 травня 2019 року, та відповідне виконавче провадження не є закінченим, неможливо встановити суми, які підлягають компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати.

Крім того, відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року по справі №200/9297/19-а зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року саме через невиплату індексації грошових доходів населення.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи вищезазначене, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження тягне за собою обов`язок державного виконавця відновити не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення про скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що державним виконавцем порушено вимоги чинного законодавства при прийнятті постанови від 12.06.2020 року №61831015 про закінчення виконавчого провадження, оскільки фактично виконавчий лист по справі №200/9297/19-а не виконано, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

У відповідності положень ст.139 КАС України судові витрати не розподіляються.

З огляду на викладене, на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (юридична адреса: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Дніпропетровський, буд. 15, ) про визнання незаконним та скасування рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С. від 12.06.2020 року №61831015 про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язати головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С. відновити виконавче провадження №61831015 з примусового виконання виконавчого листа №200/9297/19-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом від 27.03.2020 року, про зобов`язання в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17.08.2015 року.

Рішення прийнято, складено в повному обсязі та підписано в нарадчій кімнаті 23 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова