Справа № 440/2505/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2505/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу поновлення на службі, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі також - Відповідач), відповідно до якого просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №592 від 21.04.2020 про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності у частині звільнення зі служби в Національній поліції України за порушення службової дисципліни старшого сержанта поліції ОСОБА_1;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 175 о/с від 24.04.2020 в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого сержанта поліції ОСОБА_1;

поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України з 25.04.2020, допустити до негайного виконання рішення суду в цій частині;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази суперечать вимогам Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, прийняті без урахування всіх обставин у справі. Стверджував, що підстав для звільнення позивача, як крайнього заходу дисциплінарного впливу, у відповідача не було.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.06.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує на правомірність оскаржуваних наказів. Стверджує, що службове розслідування було проведено в порядку, встановленому чинним законодавством, за наслідками якого встановлено грубе порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, присяги поліцейського, що призвело до настання тяжких наслідків та підриву авторитету поліції /а.с. 30-42/.

15.06.2020 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог /а.с. 165-166/.

24.06.2020 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача наполягаючи на раніше викладених аргументах, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі /а.с.с171-173/.

Суд, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

07.03.2020 о 21:30 до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про те, що цього дня по вул. Героїв Сталінграда, 6, м. Полтави, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , імовірно під керуванням поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

За попередньою інформацією в автомобілі ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_2 також перебував власник транспортного засобу старший інспектор-черговий сектору реагування патрульної поліції №1 Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 .

На місце події одразу виїхали працівники відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області, які встановили, що працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 400652 за ст. 124 КУпАП (за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 400707 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

З метою своєчасного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи наказом ГУНП в Полтавській області від 10.03.2020 № 261 призначено службове розслідування дисциплінарною комісією /а.с. 56/.

Матеріалами службового розслідування встановлено та зафіксовано у висновку від 21.04.2020 /а.с. 44-55/ наступне.

Опитані під час проведення службового розслідування поліцейські роти № 4 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Національної поліції У країни сержант поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_9 в своїх поясненнях зазначили, що 07.03.2020 перебували у складі екіпажу "Алтей 117" та здійснювали патрулювання м. Полтава. Приблизно о 21:30 по радіостанції надійшло повідомлення стосовно того, що по вул. Героїв АТО (Героїв Сталінграду) неподалік від АЗС сталося ДТП, без травмованих, за участю автомобіля «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого покидає місце події, при цьому перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце події, було встановлено дружину водія, яка знаходилася в автомобілі «Nissan Note». Вона повідомила, що її чоловік громадянин ОСОБА_3 побіг переслідувати водія який був учасником події та втік з місця події. В подальшому з`ясувалось, що громадянин, який намагався покинути місце події являється ОСОБА_1 . Під час встановлення обставин подій у громадянина ОСОБА_1 були помітні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Останньому було запропоновано пройти освідування, на що він спочатку погодився. Коли було зупинено двох свідків та приготовано прилад «ДРАГЕР» громадянин ОСОБА_1 відмовився та побажав пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у лікаря. Громадянина ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу ПОНД. Прибувши до медичного закладу ОСОБА_1 почав кричати, виражатися нецензурною лайкою, всіляко намагався відштовхнути працівників патрульної поліції та тягнув час. Згодом водій ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється від проходження огляду, тому було запрошено 2-х свідків та засвідчено, що водій ОСОБА_1 під час освідування на стан алкогольного сп`яніння у лікаря Полтавського обласного наркологічного диспансеру відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після чого екіпаж УПП разом із ОСОБА_1 повернулись на місце події та відносно останнього складено протоколи за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час складання адміністративних матеріалів, зі слів патрульних поліцейських, ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, виражався лайкою в бік працівників поліції та іншого водія, учасника ДТП. ОСОБА_1 від підпису у протоколах про адміністративні правопорушення відмовився. Також на місці ДТП перебував власник транспортного засобу ВАЗ 21099 ОСОБА_4 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак відносно нього не складалися адміністративні матеріали, оскільки на це не було законних підстав. У подальшому автомобіль ВАЗ 21099 було евакуйовано на штраф-майданчик.

Опитані лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7., які були в складі допоміжного екіпажу на місці події, у своїх поясненнях надали аналогічні відомості ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Надала пояснення з приводу вищевказаних подій ОСОБА_10 , яка була запрошена поліцією в якості свідка. В присутності опитаної, у приміщенні Полтавського обласного наркологічного диспансеру лікар-нарколог запропонував ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Також додала, що за зовнішніми ознаками вищевказаний громадянин перебував у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе зухвало, вступав в суперечку із працівниками поліції та на зауваження не реагував.

В ході службового розслідування опитаний ОСОБА_3 , який повідомив про деталі ДТП. Після зіткнення ОСОБА_3 вийшов та підійшов до автомобілю ВАЗ 21099 і почав жестами та голосом звертатись до водія, однак останній продовжував сидіти за кермом, також поруч із ним перебував пасажир, який ніяким чином не відреагував. Приблизно через хвилину водій та пасажир автомобілю ВАЗ 21099 вийшли, опитаний відразу помітив дивний стан водія та пасажира, а саме нестійка хода, нечітка мова, що дало громадянину ОСОБА_3 зробити припущення про знаходження в стані алкогольного сп`яніння водія та пасажира. Після такого припущення ОСОБА_3 одразу зателефонував на лінію « 102» та повідомив про ДТП, яка сталася за участю нетверезого водія. Під час розмови із диспетчером « 102», водій та пасажир автомобіля ВАЗ 21099 зачинили зазначений транспортний засіб та почали покидати місце події ( ОСОБА_3 надав відеозапис зазначеного із особистого мобільного телефону), при цьому висловлюючись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 . Коли ОСОБА_3 почав наздоганяти водія, то відчув удар ззаду по нозі та озирнувшись, побачив пасажира, якого звали ОСОБА_4 (зі слів водія автомобіля ВАЗ 21099). ОСОБА_3 , зрозумівши, що водій втікає, почав його наздоганяти, не зважаючи на дії пасажира ОСОБА_4 . Поряд з цим, ОСОБА_3 зателефонував на лінію « 102» та повідомив, що водій ВАЗ 21099 покинув місце події. В подальшому, водій намагався потрапити до одного із під`їздів житлового будинку, однак в цей момент встигли прибути працівники патрульної поліції, які повернули всіх учасників на місце ДТП, де вже перебувало декілька екіпажів патрульної поліції. Працівники патрульної поліції почали встановлювати особу водія та обставини події, також запропонували водію автомобіля ВАЗ 21099 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер». Але водій, як останньому стало відомо, ОСОБА_1 , відмовився від проходження освідування на місці в присутності свідків, хоча були помітно явні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , так як з патрульними поліцейськими останній поводив себе зухвало та грубо, при цьому намагався уникнути відповідальності та заперечував факт керування транспортним засобом.

ОСОБА_3 також додав, що дізнавшись про те, що ОСОБА_1 та пасажир є діючими працівниками поліції, перебував у шоковому стані, так як працівники поліції, які повинні захищати громадян і Закон, самі ж його порушують. Наступного дня, як пояснює опитаний, передивляючись стрічку новин в інтернет-мережі, побачив декілька світлин на різних інтернет -виданнях, про те, що двоє п`яних поліцейських вчинили ДТП та намагалися покинути місце події.

На запит ГУНП в Полтавській області від 10.03.2020 (вих. № 325/115/12/01-2020) під час проведення службового розслідування УПП в Полтавській області ДПП НП України було надано (вх. 3124/118/12/20 від 03.04.2020) копії відповідних адміністративних матеріалів та відеозаписи з нагрудних камер працівників УПП в Полтавській області ДПП НП з приводу складання останніми 07.03.2020 відносно поліцейського СРПП №3 Полтавського РВП Полтавського БП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП, відеозаписи із відеореєстратора транспортного засобу, який знаходився на місці події 07.03.2020 (вищезазначені відеозаписи надані УПП в Полтавській області ДПП НП України на DVD-R диску № CМDR47G-CFMWМ05-0074 W507 до матеріалів справи).

Матеріалами службового розслідування зафіксовано, що переглядом відеозаписів встановлено, що 07.03.2020 о 22:03 (реєстратор № «DSJX3BI048 ВІ0048») працівник УПП в Полтавській області ДПП Національної поліції України запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального пристрою «Драгер» у присутності двох свідків. На зазначену пропозицію ОСОБА_1 відмовився та забажав проїхати до медичного закладу, а саме до Полтавського обласного наркологічного диспансеру для проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. В подальшому, на відеозаписах біля приміщення Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_1 починає відтягувати час до огляду, присутні сторонні особи, які заважають працівникам поліції. О 22:52 на відеозаписі (№ - «бодікамера № DSJX3BI048 ВІ0048») помітно, як один із працівників поліції виходить із кабінету лікаря та повідомляє про те, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, пролунала фраза «при яких свідках, де свідки», але ким саме вона була сказана на зазначеному відео не видно. Як зазначено в матеріалах службового розслідування, за схожістю голосу зазначена фраза була висловлена ОСОБА_1 . В подальшому працівником поліції до кабінету лікаря було запрошено двох громадян. Також слід зазначити, що в подальшому медичною сестрою ПОНД повідомлено, що лікар неправильно поставив час медичного огляду, тому працівник поліції повернувся для того, щоб внести зміни у висновок. Далі на відеозаписах зафіксовано факт роз`яснення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень які він вчинив, та те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП. Під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився отримувати копії протоколів та зазначив, що він не згідний із його складанням. При цьому на відеозаписах відсутні повідомлення зі сторони ОСОБА_1 або інших учасників подій, що хтось інший керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 .

Також переглянуті відеозаписи з відео реєстратору, які були долучені до адміністративних матеріалів (зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 400707). На відеозаписі № 21231723 о 21:24 встановлено, що автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 під час руху заднім ходом допускає зіткнення з автомобілем «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 . На відеозаписі № 21231724 о 21:25 із автомобіля ВАЗ виходить декілька осіб. На відеозаписі № 21271725 о 21:28 повз автомобіль (із якого ведеться відеофіксація) проходить декілька осіб, у одного із них ввімкнений ліхтарик, при цьому в автомобілі постійно ввімкнена аварійна світлова сигналізація, саме це також можна побачити на відеозаписі, який наданий громадянином ОСОБА_3 , який проводив відео фіксацію із ввімкненим ліхтарем (відео № 145150508 на окремому диску). На останньому видно, як ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проходять повз автомобіль сірого кольору, та автомобіль із ввімкненою «аварійкою» і направляються у невідомому напрямку, при цьому на будь-які зауваження не реагують.

В свою чергу, записами з боді-камер ВІ048, ВІ0055 зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В межах службового розслідування старшому сержанту поліції ОСОБА_1 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 було запропоновано надати письмові пояснення з приводу обставин ДТП, що сталася 07.03.2020. Вказані поліцейські письмово зазначили, що згідно зі статтею 63 Конституції України відмовляються надавати пояснення.

Таким чином, з первинних матеріалів, зібраних дисциплінарною комісією, вбачалось, що 07.03.2020 автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з, НОМЕР_2 , за участі якого сталася ДТП, керував старший сержант поліції ОСОБА_1

Будь-якої інформації про те, що автомобілем могла керувати інша особа не було надано ні свідками події, ні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які станом на 27.03.2020 взагалі відмовились надавати пояснення.

Однак, у подальшому 07.04.2020 до ГУНП в Полтавській області самостійно звернулись старший сержант ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 із бажанням надати пояснення з приводу вищезазначених подій. Також ними було надано копії постанов Октябрського районного суду м. Полтави від 27 .03.2020 у справах №№ 554/2167/20, 554/2169/20.

У своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що 07.03.2020 він разом з ОСОБА_4 заїхали привітати знайомих жінок зі святом та випили по декілька келихів шампанського. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не захотів залишати автомобіль у незнайомому йому місці, вони зателефонували своєму знайомому ОСОБА_12 та попрохали розвезти їх по домівках. Таким чином, ОСОБА_12 сів за кермо, ОСОБА_4 на переднє пасажирське місце, а опитаний сів позаду водія. Рухаючись по вул. Героїв Сталінграда, автомобіль заглух, а позаду під`їхав автомобіль і почав сигналити і ОСОБА_1 відчув удар по задньому лівому крилу автомобіля ВАЗ 21099. Після скоєння ДТП ОСОБА_4 сказав ОСОБА_12 , щоб останній сидів в автомобілі, вони самі розберуться. Проте ОСОБА_12 почав різко тікати у напрямку зупинки 23 вересня, а ОСОБА_4 побіг за ним разом із водієм «Nissan Note». В цей час збентежений даною ситуацією ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і вирішив піти на зупинку громадського транспорту, але тут до нього підбіг водій "НІСАНУ" та невідомий чоловік, який схопив опитаного за руку та почав вимагати грошові кошти. Також вони наголошували на тому, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля ВАЗ 21099. Через деякий час приїхали патрульні поліцейські, яким опитаний надав свої документи і вони почали складати на нього протокол. Як зазначає опитаний, він декілька разів говорив патрульним, що не керував транспортним засобом, але його не слухали та викликали його начальника та інспекцію по особовому складу.

ОСОБА_12 поблизу в момент складання адміністративних матеріалів не було, лише на наступний день ОСОБА_4 повідомив, що знайшов ОСОБА_12 , який з його слів пояснив, що втік з місця ДТП.

До свого пояснення додав копію вищезазначених постанов Октябрського районного суду м. Полтави.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_4 надав аналогічне пояснення та підтвердив викладену інформацію.

Таким чином, під час вивчення копій постанов суду, які були надані ОСОБА_1 07.04.2020, дисциплінарна комісія вперше отримала інформацію з приводу того, що 07.03.2020 на момент вчинення ДТП за кермом автомобіля «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_2 знаходився громадянин ОСОБА_12 .

Також, в межах службового розслідування ОСОБА_12 був опитаний за місцем його роботи (гаражний кооператив по вул. Серьогіна 9А, м. Полтава), проте він відмовився надавати пояснення керуючись ст. 63 Конституції України.

Проаналізувавши зібрані матеріали, інспектором ВІОС УКЗ ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_8 було прийнято рішення здійснити дзвінок на « 102» для того, щоб повідомити про встановлення особи водія, який дійсно 07.03.2020 керував автомобілем ВАЗ 21099 та втік з місця події. Таким чином, на місце події прибув наряд роти №1 батальйону УПП в Полтавській області.

Приблизно через хвилину після того, як патрульні поліцейські почали опитувати ОСОБА_12 на місці події (гаражний кооператив за адресою м. Полтава, вул. Серьогіна 9А) з`явилися ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та стали біля поліцейських та ОСОБА_12

ОСОБА_12 почав пояснювати, що він дійсно перебував за кермом вищевказаного автомобіля та втік з місця ДТП. На уточнюючі запитання поліцейських останній не зміг чітко відповісти.

При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали надавати незрозумілі вказівки ОСОБА_12 щодо того, щоб останній не надавав пояснень та скористався ст. 63 Конституції України. З цього приводу патрульні поліцейські одразу зробили зауваження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

На запитання члена дисциплінарної комісії ОСОБА_13 , що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 роблять під час робочого дня у гаражному кооперативі, останні не надали чіткої відповіді, зазначивши, що вони «на обіді» та «просто приїхали».

Дані обставини підтверджуються відеозаписом, зробленим членами дисциплінарної комісії на боді-камеру «DSJ_0100000_000000» (відеозапис « 0100000_ _010В)», а також відеозаписами, які здійснювали патрульні поліцейські на боді-камеру «ВІ 00105» під час реагування на вищевказану подію.

Таким чином, за результатами службового розслідування встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 стали безпосередніми свідками правопорушення, яке вчинив згідно їхніх пояснень ОСОБА_12 . Відповідно до свідчень самого ОСОБА_12 останній злякався відповідальності, а тому залишив місце ДТП, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

Як наслідок, своїми діями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грубо порушили вимоги п. 6 Розділу П Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, а також п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Законом України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 3, 6, 11 ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту та Присягу працівника поліції, що виразилось у невжитті будь-яких заходів щодо запобіганню правопорушення, його припинення, установлення та затримання ОСОБА_12 , що призвело до непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та наслідків, що підірвало авторитет Національної поліції України.

Відповідно до п. 2. розділу VI Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Так, 21.04.2020 начальником ГУНП в Полтавській області затверджено висновок службового розслідування /а.с. 44-55/, яким за грубе порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Законом України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 3, 6, 11 ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.6 р.ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та Присяги працівника поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарна комісія вважає за необхідне звільнити зі служби в поліції.

Ураховуючи викладене, наказом ГУНП від 21.04.2020 № 592 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції /а.с. 137-138/.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення було виконано шляхом видання наказу ГУНП в Полтавській області від 24.04.2020 № 175 о/с, яким позивача звільнено з органів Національної поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) /а.с. 140/.

Не погоджуючись з викладеними наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд, з огляду на підстави та предмет позову, здійснюватиме перевірку спірних наказів на відповідність їх вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства.

Як встановив суд, ОСОБА_1 було звільнено з органів поліції на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

У відповідності до вищевказаної норми, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як встановлено судом, позивача було звільнено зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невжитті будь-яких заходів щодо запобіганню правопорушення, його припинення, установлення та затримання ОСОБА_12 , що призвело до непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та наслідків, що підірвало авторитет Національної поліції України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII).

Як визначено статтею 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За приписами ст. 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

За приписами ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до п.п. 5 п. 1 ст. 23 Закону №580-VIII поліція здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно з п. 6 розділу ІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 №111 (надалі - Інструкція), поліцейський незалежно від місцеперебування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно здійснити всі необхідні заходи щодо безумовного виконання такого доручення.

Як передбачено п. 6 р. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Наказом МВС України 1179 від 09.11.2016 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як в робочий, так і в неробочий час, поліцейський зобов`язаний дотримуватись норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Згідно з абзацами 6, 7, 8, 10 Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Всупереч наведеному старший сержант поліції ОСОБА_1 став безпосереднім свідком правопорушення, яке за його словами вчинив його знайомий ОСОБА_12 , свідомо проігнорував обов`язок повідомити за номером екстреного виклику поліції "102" про ДТП, скоєне за його поясненнями ОСОБА_12 , що перебував з ним в одному автомобілі; неповідомлення працівникам поліції, які прибули на місце ДТП про особу ОСОБА_12 , який за поясненнями позивача скоїв ДТП, чим грубо порушив вимоги п. 6 розділу ІІ, п.п. 1 п. 1, п.п. 2 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 №111, п.п. 5 п. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", що у подальшому призвело до закриття Октябрським районним судом м. Полтави справи про адміністративне правопорушення з приводу ДТП, що сталась 07.03.2020 та неможливості притягнути до відповідальності громадянина ОСОБА_12 .

Окрім того, всупереч п. 6 р. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, позивач не вчинив жодної дії, спрямованої на встановлення поліцією особи громадянина ОСОБА_12 , який вчинив правопорушення, та його затримання.

Крім того, суд звертає увагу, що під час проведення службового розслідування позивачу пропонувалося надати пояснення чому він у робочий час о 12:30 08.04.2020 (час та день опитування працівниками ГУ НП громадянина ОСОБА_12 ) перебував у гаражному кооперативі, що знаходиться на вулиці Серьогіна 9А. Однак, позивач надав пояснення: "просто приїхав без ніякої мети". Відтак, позивач не заперечував, що без жодної службової необхідності в робочий час не знаходився за робочим місцем, що є окремою підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Твердження представника позивача, відносно того, що позивачу не заборонено під час обідньої перерви перебувати в іншому місці, ніж місце несення служби є безпідставними з огляду на те, що матеріалами службового розслідування встановлено та не заперечувалося самим позивачем перебування його не за робочим місцем саме в робочий час, а не під час обідньої перерви, як зазначає представник позивача.

Під час проведення службового розслідування було опитано т.в.о. заступника начальника Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_11 щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 08.04.2020 о 12:30, який пояснив, що 08.04.2020 ніяких вказівок своїм підлеглим ОСОБА_1 та ОСОБА_4 покидати приміщення відділення поліції не надавав. Також згідно наказу Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП від 30.01.2020 №32 "Про затвердження розпорядку дня" обідня перерва у відділені поліції починається із 13:00.

В той же час, згідно матеріалів службового розслідування ОСОБА_1 перебував на території гаражного кооперативу на вул. Серьогіна 9А в робочий час, а саме близько 12:00 год.

Суд погоджується із твердженнями представника позивача, що "позивачу гарантується право передбачене в ст. 63 Конституції України", але суд не погоджується із твердженнями представника позивача відносно того, що: "позивачу в провину його дій ставиться те, що останній скористався своїм правом та відповідно до статті 63 Конституції України відмовився від надання пояснень", з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Представник позивача, надаючи вказані твердження, спотворює обставини справи, зокрема в частині того, що позивачу ставиться в провину реалізація ним права передбаченого ст. 63 Конституції України, з огляду на те, що ні матеріалами службового розслідування, ні оскаржуваними наказами позивача не притягували до відповідальності за вказаною представником позивача та надуманою підставою, а саме - за відмову від надання щодо себе пояснень.

Крім того, суд звертає увагу, що вказана стаття Конституції України містить чітке визначення обставин, коли і відносно кого вона може бути застосована. Жодних доказів, відносно того, що ОСОБА_12 є членом сім`ї чи близьким родичем, коло яких визначається законом, ОСОБА_1 - ні до матеріалів службового розслідування, ні до матеріалів справи не надано.

Також, слід звернути увагу, що вказана стаття Конституції України жодним чином не звільняє саме позивача від обов`язків передбачених п.1 ч.1, 2 ст. 18, ч.1 ст.64 ЗУ "Про Національну поліцію", ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, а також пункту 6 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, зокрема щодо обов`язку невідкладно повідомити поліцію і обов`язку вжити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, у становлення та затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події. Саме не дотримання вимог вказаних норм, а не використання права ст. 63 Конституції України, яка крім іншого жодним чином не надавала права у вказаних обставинах позивачу не надавати пояснення відносно ОСОБА_12 під час оформлення ДТП, були підставою для притягнення позивача до відповідальності на підставі оскаржуваних наказів.

Суд наголошує, що позивачем, свідомо володіючим інформацією про вчинене правопорушення, як він згодом почав пояснювати, іншою особою та порушенням у зв`язку із цим прав інших осіб, зокрема водія іншого транспортного засобу та його майна у вигляді пошкодженого транспортного засобу, під час оформлення матеріалів ДТП, не було повідомлено про таку особу відповідним працівникам патрульної служби, які прибули на місце події. Крім того, надаючи свої окремі письмові пояснення в момент оформлення матеріалів ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення, позивач також не зазначав про те, що ніби вказане ДТП було скоєно іншою особою, а саме громадянином ОСОБА_12 .

Позивачем на спростування вказаних висновків матеріалів службового розслідування не надано жодних належних та допустимих доказів до матеріалів справи.

Окремо суд звертає увагу, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів були матеріали службового розслідування за наслідками якого встановлено грубе порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог п. 1, 2 ч.1, ч. 2 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", п. 1, 2, 3, 6, 11 ч.3 ст. 1 р. І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 6 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, Присяги працівника поліції, а не складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, посилання позивача на постанову Октябрського райсуду м. Полтави від 27.03.2020 у справі №554/2167/20 про закриття провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, є безпідставним.

Погоджуючись з висновками відповідача, суд виходить з критерію "обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії)", якому повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши оскаржувані накази відповідача на відповідність їх прийняття на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII надалі Дисциплінарний статут.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції стаття 12 Дисциплінарного статуту.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків частина перша статті 13 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Положеннями частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день частина четверта статті 16 Дисциплінарного статуту.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.

Відповідно до пункту 1 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Положеннями пунктів 2, 3 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з пунктом 13 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з частиною першою статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби частина третя статті 19 Дисциплінарного статуту.

Частина шоста статті 19 Дисциплінарного статуту визначає, що обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Як встановлено судом із матеріалів службового розслідування, 07.03.2020 о 21:30 до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про те, що цього дня по вул. Героїв Сталінграда, 6, м. Полтави, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , ймовірно під керуванням поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1.

З метою своєчасного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи наказом ГУНП в Полтавській області від 10.03.2020 № 261 призначено службове розслідування дисциплінарною комісією. Вказаний наказ позивачем не оскаржувався.

Під час проведення службового розслідування позивачу неодноразово було запропоновано надати пояснення, які ним згодом були надані в рамках такого службового розслідування та не заперечується сторонами.

Відповідно до пункту 2 Розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Положеннями пункту 1 Розділу VIІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України визначено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) пункт 38).

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Даний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі №824/227/17-а (номер провадження К/9901/27834/18).

Констатуючи означене, суд приходить до висновку, що у керівника ГУНП в Полтавській області виникли обставини, за яких останній застосував до позивача захід дисциплінарного стягнення у вигляді - звільнення зі служби в Національній поліції України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувані накази, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, в ході судового розгляду даної справи зібраними доказами достовірно встановлено правомірність дій відповідача щодо призначення та проведення службового розслідування за наслідками якого було прийнято оскаржувані накази.

Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено порушень процедури звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції, у зв`язку з чим вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню судом.

Відтак, підстав для скасування наказів ГУНП у Полтавській області №592 від 21.04.2020 та № 175 о/с від 24.04.2020 судом не знайдено, а тому позов у цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача грошових коштів за час вимушеного прогулу є похідними вимогами від вимог про визнання протиправними наказу №592 від 21.04.2020 року та наказу №175 о/с від 24.04.2020, та зважаючи на те, що вказані накази прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, суд зазначає, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За викладених обставин суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) про визнання протиправним та скасування наказу поновлення на службі, стягнення середнього заробітку відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський