Справа № 460/2653/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2020 року м. Рівне №460/2653/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді У.М. Нор розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінвей Україна"
про стягнення податкового боргу та накладення арешту, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Рівненській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінвей Україна" про стягнення податкового боргу з рахунків відповідача у сумі 140445,26 грн та накладення арешту на кошти відповідача на рахунках, відкритих у банківських (фінансових) установах, у межах суми податкового боргу у розмірі 140445,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість по податку на додану вартість у сумі 140445,26 грн, яка виникла на підставі визначених контролюючим органом грошових зобов`язань у податкових повідомленнях-рішеннях. З огляду на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна будь-яке нерухоме майно у платника податків відсутнє, покликаючись до підпункту 20.1.33 пункту 20.1. статті 20 ПК України, податковий орган звернувся до суду про стягнення податкової заборгованості відповідача по податку на додану вартість та щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника, що знаходяться в банку.

Ухвалою від 27.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідач не скористався процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк та не висловив власної позиції по суті спору.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 15.07.2020 суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши фактичні обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив та врахував таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінвей Україна" зареєстроване 22.10.2013, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації юридичної особи 1 608 102 0000 011164, перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Рівненській області (а.с.24-27).

За даними обліку позивача за відповідачем рахується заборгованість по податку на додану вартість у сумі 140445,26 грн. (а.с.4, 14), яка утворилась наступним чином та з таких підстав:

39538,51 грн. збільшення недоїмки по податку на додану вартість у зв`язку із зменшенням суми податку на додану вартість, заявлену до бюджетного відшкодування (а.с.15-18), згідно з податковим повідомленням-рішенням від 11.07.2019 № (а.с.12);

97684,50 грн. збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість згідно з податковим повідомленням-рішенням від 11.07.2019 № (а.с.11), з яких: 65123 грн за податковими зобов`язаннями; 32651,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.15-18);

3222,25 грн пеня (а.с.15-18).

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачеві за адресою згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 33013, м. Рівне, вул. Шевченка, буд. 45 (а.с.6, 24-27) та були вручені 15.07.2019 (13).

02.08.2019 позивачем сформовано податкову вимогу форми "Ю" за № 324121-50 на суму податкового боргу 140445,26 грн., з яких: 104661,51 грн. за основним платежем; 32651,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 3222,25 грн - пеня (а.с.8), яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням відповідача, зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручена 05.08.2019 (а.с.8).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень станом на час вирішення судом даної адміністративної справи відсутні відомості щодо відкриття провадження в адміністративній справі про оскарження ТОВ "Фінвей Україна" податкових повідомлень-рішень від 11.07.2019 № та № та податкової вимоги від 02.08.2019 за № 324121-50.

Таким чином, грошові зобов`язання по податку на додану вартість, визначені вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, набули статусу узгоджених, відтак загальна сума податкового боргу відповідача по податку на додану вартість складає 140445,26 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ТОВ "Фінвей Україна" не зареєстроване право власності на будь-яке нерухоме майно (а.с.19).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 58.2. статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 58.3. статті 58 ПК України).

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 11.07.2019 № та № вручені відповідачу належним чином у відповідності з вимогами вказаних статей ПК України, що підтверджується доказами в матеріалах справи (а.с.13), відтак грошові зобов`язання є узгодженими та підлягали сплаті у строки, встановлені статтею 57 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3. статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до статті 59 ПК України, зокрема, розроблений Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затверджений Hаказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770 (далі Порядок № 610).

Розділом IV Порядку № 610 визначено порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків.

Так, податкова вимога надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

При надсиланні (врученні) податкової вимоги корінець такої податкової вимоги залишається в контролюючому органі та долучається до справи платника податків.

Податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

За таких обставин, податкова вимога форми "Ю" від 02.08.2019 за № 324121-50 вважається належним чином врученою відповідачу, що підтверджується доказами в матеріалах справи (а.с.8).

Податкова вимога платником податків у встановленому порядку оскаржена не була.

Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача по податку на додану вартість складає 140445,26 грн (а.с.4, 16-18).

Доказів сплати податкового боргу до бюджету відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Підпунктом 41.1. пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) є контролюючими органами щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.4 цієї статті органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статі 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування земельного податку, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу відповідача у сумі 140445,26 грн документально підтверджені та обґрунтовані, тому позов у цій частині слід задовольнити.

Вирішуючи спір щодо вимоги накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банку, суд виходить з такого.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

У пункті 94.2 вказаної статті передбачено обставини, за наявності яких може бути застосовано адміністративний арешт майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Аналогічні положення містить пункт 2.3. розділу ІІ Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.07.2017 № 632, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за № 948/30816.

Положеннями пункту 94.6 статті 94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

До повноважень податкового органу законодавець відніс право цього суб`єкта владних повноважень звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (підпункт 20.1.33 пункт 20.1 статті 20 ПК України).

Таким чином, закон передбачає два види арешту майна залежно від підстав та порядку його застосування:

- арешт на кошти та інші цінності платника податків, що перебувають у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу;

- адміністративний арешт майна, в тому числі коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (не виключно обов`язку сплатити податкове зобов`язання), який застосовується за адміністративним або судовим рішенням (залежно від виду майна).

При цьому, право у контролюючого органу для звернення до суду з вимогою про застосування арешту коштів на рахунку платника податків виникає, якщо: 1) у платника податків наявний податковий борг; 2) у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Звертаючись до суду з даним позовом, податковий орган визначив підставою для звернення до суду з позовом щодо застосування арешту коштів на рахунках платника податку положення підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Наявність у ТОВ "Фінвей Україна" податкового боргу в сумі 140445,26 грн, підтверджено матеріалами справи та встановлено судом.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ТОВ "Фінвей Україна" не зареєстроване право власності на будь-яке нерухоме майно (а.с.19).

Вказаним підтверджено, що у відповідача відсутнє будь-яке нерухоме майно для погашення податкового боргу.

В той же час, для застосування положень підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України для визначення достатності підстав звернення податкового органу до суду щодо накладення арешту на кошти відповідача (боржника) на рахунках, відкритих у банківських (фінансових) установах, податковому органу слід довести перед судом, в тому числі, відсутність у боржника будь-якого майна для погашення податкового боргу, тобто як нерухомого, так і рухомого майна.

Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази суд зазначає, що контролюючим органом не було надано та не було доведено належними та допустимими доказами відсутності у відповідача іншого майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, зокрема, не подано доказів щодо наявності чи відсутності іншого майна у відповідача, відмінного від нерухомого майна (різного роду устаткування, обладнання тощо); не надано доказів звернення із запитом до органів Державтоінспекції щодо наявності на балансі товариства транспортних засобів; позивачем також не було надано відомостей щодо виходу на адресу місцезнаходження відповідача і опису наявного там майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2019 по справі № 825/2146/18.

Вказане свідчить на користь того, що податковим органом не було здійснено усіх заходів щодо встановлення наявності або відсутності у відповідача майна, на яке може бути накладено арешт.

Аналіз встановлених судом обставин за результатом дослідження доказів в матеріалах справи дає підстави для висновку, що відповідачем не подано достатніх та переконливих доказів на підтвердження відсутності у ТОВ "Фінвей Україна" майна, за рахунок якого може здійснюватись погашення податкового боргу, а тому звернення до суду з позовом щодо накладення арешту на кошти відповідача на рахунках, відкритих у банківських (фінансових) установах на підставі підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є передчасним. Відтак в позові у цій частині слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатом розгляду адміністративної справи доводи та аргументи позовної заяви знайшли часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 287, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 12, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінвей Україна" (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Шевченка, буд. 45, ) про стягнення податкового боргу та накладення арешту задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінвей Україна" до Державного бюджету України податковий борг в сумі 140445,26 грн. (сто сорок тисяч чотириста сорок п`ять гривень 26 коп.) з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінвей Україна".

В позові в частині накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінвей Україна" на рахунках, відкритих у банківських (фінансових) установах, у межах суми податкового боргу у розмірі 140445,26 грн, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 липня 2020 року.

Суддя У.М. Нор