Справа № 193/200/20
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/17/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

17 липня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Кащук Д.А.,

при секретарі судового засідання Ратушній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт.Софіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артема Сергійовича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артема Сергійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 31.01.2020р. інспектором роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Кіровоградській області Шереметом Артемом Сергійовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2050094 відносно позивача за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем зазначено, що 31.01.2020 р. о 21 год 30 хв, на автомобільній дорозі Кропивницький - Платонове КМ, водій керував сідловим тягачем з напівпричепом KRONE SDR27 , номерний знак НОМЕР_2 , з відсутнім передбаченим конструкцією бризковиком на вищевказаному сідловому тягачі, чим порушив пп. 31.4.7 ПДР України - керування ТЗ, у якого відсутні передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

На підставі викладеного відповідач постановив застосувати до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок гривень) грн.

Позивач не погоджується із винесеною Постановою, зважаючи на наступне.

Відповідно до наведеного у Постанові пп. 31.4.7 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зокрема, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Згідно з п. 31.5 ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

31.01.2020 р. на транспортному засобі, яким керував позивач, відірвався бризковик на сідловому тягачі. З метою усунення вказаної несправності позивач продовжив рух до місця стоянки або ремонту. При цьому, пошкоджений бризковик був у позивача в наявності.

Пунктом 31.6 ПДР передбачено пошкодження, за які подальший рух транспортного засобу забороняється. Зважаючи на те, що транспортний засіб під керуванням позивача не мав таких пошкоджень, його подальший рух не був заборонений. Відтак, позивач мав право продовжувати рух до місця стоянки або ремонту.

Окрім того, відповідачем не взято до уваги той факт, що бризковик був відсутній на сідловому тягачі, який транспортував причеп. Тобто навіть у випадку викидання бруду чи каміння з-під коліс сідлового тягача, вони потрапляли у корпус причепа, не завдаючи шкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Проте у даному випадку несправність виникла у позивача під час руху, тому він в будь - якому випадку був вимушений здійснювати подальший рух транспортного засобу з метою відшукання місця стоянки або ремонту.

Саме в цей момент транспортний засіб позивача було зупинено відповідачем.

Відтак, за відсутності вини позивача, відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно з п.10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування «судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

В той же час, з Постанови не вбачається, чим передбачено наявність цих бризковиків і як саме поліцейський встановив, що конструкція цього транспортного засобу передбачає бризковики. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Ця постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018року у справі № 338/1/17.

В п.9 Постанови зазначено, що до неї долучається відео ва00134, технічний засіб ОМТ1, проте позивачу разом з його примірником постанови такі додатки надано не було.

Вважає, що зазначена постанова є протиправною, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило. Судові повістки отримував, що підтверджується повідомленнями, а також наданою позивачем заявою про отримання судових повісток в електронній формі за допомогою SMS повідомлень.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на адміністративний позов посилаючи на те, що 31 січня 2020 року при здійсненні патрулювання екіпажем відповідачем та його напарником, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , керуючи сідловим тягачем, державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом KRONE SDR27 , номерний знак НОМЕР_2 на автомобільній дорозі м-12 «Кропивницький-Платонове» 2км., з напівпричепом, в якого був відсутній передбачений конструкцією бризковик на вищевказаному сідловому тягачі, чим порушив п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа повноважного представника до суду не направила, була повідомлена належним чином про час та місце проведення судового засідання.

Судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, що відповідає ч.4 ст.229 КАС України.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артемом Сергійовичем, 31 січня 2020 року о 21 год. 37 хв. в Кіровоградському районі на автомобільній дорозі Кропивницький-Платонове, 2 км, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, зокрема, водій ОСОБА_1 керував сідловим тягачем з напівпричепом KRONE SDR27 , номерний знак НОМЕР_2 , з відсутнім передбаченим конструкцією бризковиком на вищевказаному сідловому тягачі, чим порушив пп. 31.4.7 ПДР України - керування ТЗ, у якого відсутні передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2050094 від 31.01.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.5).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивного дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а порядок розгляду позову на дії і рішення суб`єкту владних повноважень врегульовані КАС України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП є керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово- зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вище зазначене адміністративне правопорушення також зафіксовано на відеозаписі наданого відповідачем (а.с. 24).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 121, ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.. 252 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП). Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: (п.31.4.7.) Інші елементи конструкції: (п.31.4.7. «е») відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Розділом 6 ДСТУ 3649:2010 встановлені вимоги щодо безпечності технічного стану КТЗ, а саме згідно п. 6.8.13, колісні транспортні засоби мають бути обладнані за конструкцією пристроями захисту від викидання з-під коліс КТЗ сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не менше ніж ширина встановлених шин.

Цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби категорій М, MG, N, NG, О, що призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на колісні транспортні засоби, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Крім того, технічний стан колісних транспортних засобів повинен відповідати вимогам законодавства, чинної нормативної документації щодо безпеки дорожнього руху і охорони навколишнього середовища.

При цьому, посилання позивача на те, що 31 січня 2020 року відірвався бризковик на транспортному засобі, яким керував позивач, суд оцінює критично, оскільки останнім не надано жодного доказу на підтвердження того, що для забезпечення безпеки дорожнього руху він перед виїздом перевірив і забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, як це передбачено п. 2.3 а) Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача про відсутність факту порушення ним п. 31.4.7 е) Правил дорожнього руху України є необґрунтованими та направлені виключно на уникнення відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Більш того, із оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що позивач не повідомив працівників органу поліції про наведені вище обставини, жодним чином не спростовував порушення ним Правил дорожнього руху України, а лише зазначив що не згоден.

З оглянутого відеозапису вбачається, що дійсно був відсутній на задньому колесі бризковик.

Відтак, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Таким чином, при розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артема Сергійовича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не обгрунтований і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 255, 295 КАС України, ст. ст. 121, 222 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артема Сергійовича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя Д.А.Кащук