Справа № 460/678/20
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2020 року м. Рівне №460/678/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічненської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Зарічненської районної державної адміністрації (далі іменується - відповідач), в якому позивач, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути середній заробіток за період з 24.07.2019 по 30.06.2020 у розмірі 132964 грн. 29 коп.

Заяви по суті справи.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розпорядження голови Зарічненської РДА №75-к від 06.08.2019 позивача було поновлено на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 30.05.2019 на підставі судового рішення у справі №460/1318/19 від 23.07.2019, відповідно до якого стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.05.2019 по 23.07.2019. Однак, відповідачем з 24.07.2019 не нараховувалася та не виплачувалася позивачу заробітна плата. Тому, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача середній заробіток.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, не подав до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 05.03.2020.

Ухвалою суду від 05.03.2020 підготовче засідання відкладене на 02.04.2020.

Підготовче засідання, призначене на 02.04.2020, не відбулося через перебування головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 13.04.2020 справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 30.04.2020.

Ухвалою суду від 30.04.2020 підготовче засідання відкладене на 14.05.2020.

Ухвалою суду від 14.05.2020 підготовче засідання відкладене на 02.07.2020.

Ухвалою суду від 02.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.07.2020.

Ухвалою суду від 16.07.2020 розгляд справи призначено у письмовому провадженні.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 по справі №817/2095/14 (залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року) скасовано розпорядження Зарічненської районної державної адміністрації від 18.07.2014 №103-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 18.07.2014 (а.с. 8-13).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 по справі №817/2095/14 визнано протиправною бездіяльність Зарічненської РДА, яка полягає у невиконанні постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 по справі №817/2095/14 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 18.07.2014 (а.с. 14-18).

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 по справі №817/2095/14 встановлено, що рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано та не встановлено і не притягнуто до відповідальності винних осіб (а.с. 19-22).

19.05.2016 головою Зарічненської РДА прийнято розпорядження №93-к «Про ОСОБА_1.», згідно якого було вирішено: поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 18 липня 2014 року; вважати ОСОБА_1 поновленим на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області (поза штатом) таким, що приступив до роботи 19 травня 2016 року; визначити: посадовий оклад начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 19 травня 2016 року встановлений в розмірі 1390 гривень; робочий час ОСОБА_1 з 19 травня 2016 року вважається простоєм; ОСОБА_1 не виходити на роботу до закінчення простою; з 19 травня 2016 року оплата праці ОСОБА_1 , начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, здійснюється в розмірі двох третин від встановленого посадового окладу; надати ОСОБА_1 , начальнику управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, відпустку без збереження заробітної плати терміном на 61 календарний день з 19 травня 2016 року по 18 липня 2016 року включно; попередити ОСОБА_1 , начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, про наступне вивільнення з посади відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; Відділу фінансового-господарського забезпечення апарату районної державної адміністрації забезпечити: проведення відповідних розрахунків заробітної плати на весь період простою для ОСОБА_1 , виходячи з вимог статті 113 Кодексу законів про працю України.

Розпорядженням Голови Зарічненської районної державної адміністрації від 15.07.2016 року №115-К «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 » надано позивачу відпустку без збереження заробітної плати на 166 календарних днів з 19 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 у справі №817/848/16 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 19.05.2016 року №93-к «Про ОСОБА_1 » в частині пункту 2, підпунктів 3.1, 3.3, 3.4 та 3.5 пункту 3, пункту 4, пункту 5, підпункту 6.2 пункту 6. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 15.07.2016 року №115-к «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 ». Вказане судове рішення набрало законної сили 04.01.2017 (а.с. 23-29).

Згідно розпорядження від 31.01.2017 №38-к «Про звільнення ОСОБА_1 », головою Зарічненської РДА прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області 31 січня 2017 року за систематичні прогули державного службовця (відсутність на службі без поважних причин протягом усього робочого дня щоденно впродовж 5 робочих днів, а саме: 24, 25, 26, 27, 30 січня 2017 року) на підставі пункту 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» та відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №817/253/17 (залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2017 року) визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 31.01.2017 року №38-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 01.02.2017 (а.с. 30-39).

20.04.2017 головою Зарічненської РДА було прийнято розпорядження №91-к «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді державної служби», згідно якого було вирішено: поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 01 лютого 2017 року; вважати ОСОБА_1 поновленим на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації (поза штатом) з 01 лютого 2017 року та таким, що приступив до роботи з дня, наступного за днем ознайомлення ОСОБА_1 із цим розпорядженням; визначити ОСОБА_1 , начальнику управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації як такому, що обліковується поза штатом: умови оплати праці відповідно до законодавства.

ОСОБА_1 не погодився із п. 2 та пп. 3.1 п. 3 Розпорядження №91-к, подавши в межах статті 383 КАС України до Рівненського окружного адміністративного суду заяву про визнання протиправними та скасування п. 2 та пп. 3.1. п. 3 Розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області №91-к від 20.04.2017, прийнятого на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №817/253/17.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 по справі №817/253/17 таку заяву задоволено.

Згідно розпорядження голови Зарічненської РДА №160-к від 25.07.2017 ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців районної державної адміністрації.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 у справі №817/1141/17 (залишеної без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018) визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської РДА №160-к від 25.07.2017 та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 26.07.2017 (а.с. 40-49).

11.04.2018 розпорядженням голови Зарічненської РДА №38-к ОСОБА_1 звільнено 12.04.2018 у зв`язку із скороченням штату державних службовців районної державної адміністрації.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року у справі №817/1157/18 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 11.04.2018 року №38-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 13.04.2018 року (а.с. 81-91).

24.01.2019 року розпорядженням голови Зарічненської РДА №10-к ОСОБА_1 звільнено 30.01.2019 у зв`язку із скороченням штату державних службовців районної державної адміністрації.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 у справі №460/303/19 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 24.01.2019 року №10-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 31.01.2019 року (а.с. 92-103).

Розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області №54-к від 29.05.2019 ОСОБА_1 звільнено з 29.05.2019.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №460/1318/19 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 29.05.2019 №54-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 30.05.2019 року, стягнуто з Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.05.2019 року по 23.07.2019 року у розмірі 19 846,43 грн. (а.с.106-117).

Розпорядженням голови Зарічненської РДА №75-к від 06.08.2019 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 30.05.2019.

У зв`язку з невиплатою заробітної плати позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно статті 24 КЗпП, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

В силу норм статті 45 Конституції України, кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

В даному випадку суд уважає за необхідне зазначити, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Крім того, право на оплату праці, право на оплачуваний відпочинок (відпустку) в даному випадку позивача, який має статус державного службовця, встановлені та гарантовані також розділами VI, VIІ Закону України «Про державну службу».

Так, відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про державну службу», держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Згідно із частиною першою статті 57 та статтею 58 цього ж Закону, державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

За кожний рік державної служби після досягнення п`ятирічного стажу державної служби державному службовцю надається один календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядженням голови Зарічненської РДА №75-к від 06.08.2019 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 30.05.2019.

На підставі судового рішення у справі №460/1318/19 на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.05.2019 по 23.07.2019.

Таким чином, саме з 06.08.2019 (прийняття розпорядження про поновлення) у зв`язку з поновленням позивача на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_1 мала нараховуватися та виплачуватися заробітна плата.

Однак, як встановлено судом, незважаючи на поновлення позивача на посаді, Зарічненською районною державною адміністрацією не була нарахована та виплачена заробітна плата позивачу. Доказів на підтвердження протилежного відповідачем суду надано не було.

Отож, заробітну плату, в тому числі і заробітну плату за час перебування у відпустці, за період з 06.08.2019 по даний час відповідач позивачу не нараховував та не виплачував.

Такі дії відповідача свідчать про ігнорування як положень Конституції України так і інших законів, які регулюють права позивача на оплату праці. Не отримання позивачем заробітної плати є грубим порушенням гарантованих Конституцією України його прав. Законна заробітна плата позивача, яка мала б бути йому виплачена, є його власністю, а отже відповідачем порушені також права позивача щодо володіння, користування та розпорядження власністю останнього.

Позивач має право, гарантоване йому законодавством, на одержання винагороди за працю, однак у розпорядженні голови Зарічненської РДА №75-к від 06.08.2019 ОСОБА_1 , відповідно до якого позивача було поновлено на посаді, останньому не було повідомлено умови оплати праці, не вирішено питання присвоєння рангу державного службовця.

Таким чином, суд з метою захисту прав позивача самостійно визначає заробітну плату ОСОБА_1 , яка не була нарахованою та виплаченою відповідачем.

Стаття 50 Закону України «Про державну службу» встановлює складові заробітної плати державного службовця, а саме: посадовий оклад; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за І оповідною посадою; премії (у разі встановлення).

З 16.02.2019 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2019 році» від 06.02.2019 року №102, згідно з якою збільшено посадові оклади для працівників держорганів.

В пункті 8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629 прописано норму, згідно з якою у 2019 році для визначення посадових окладів, зарплати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина має застосовуватися прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений на 1 січня 2018 року 1762 грн.).

Із 01.01.2019 мінімальний розмір посадового окладу групи 9 у держорганах, юрисдикція яких поширюється на територію одного чи декількох районів, міст обласного значення не може бути меншим, ніж 2 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (абз. 2 ч. З ст. 51 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889).

Таким чином, мінімальний посадовий оклад на держслужбі з 01.01.2019 має становити: 1762 грн. х 2 = 3524 грн.

Отже, посадовий оклад визначається шляхом множення мінімального посадового окладу, який становить 2 прожиткових мінімуми для працездатних осіб станом на 01.01.2018 (3524,00 грн.), на 5 відповідний коефіцієнт, зазначений в постанові КМУ «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2019 році» від 06.02.2019 №102.

Згідно з даною постановою, коефіцієнт для керівника самостійного управління території одного району становить 2,13, тобто, 7510 грн.

Крім того, згідно розпорядження голови Зарічненської РДА №239-к від 14.11.2016 року, позивачу присвоєно 5 ранг державного службовця з 01.05.2016.

За змістом прийнятого Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889, посада позивача відноситься до посад категорії «Б» - посади керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників (абз. 3 п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону).

Згідно з частиною третьою статті 39 Закону України «Про державну службу» державним службовцям, які займають посади категорії «Б», присвоюється 3, 4, 5, 6 ранг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» регламентований порядок присвоєння рангів відповідно до вимог Закону України «Про державну службу». Зокрема, пункт 10 встановлює, що державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. При цьому строк відпрацювання для присвоєння чергового рангу включає попередній період роботи державного службовця на займаній посаді.

Таким чином, позивачу за присвоєний 5 ранг державного службовця належить надбавка до посадового окладу, який, відповідно до постанови КМУ «Питання оплати праці

працівників державних органів» від 18.01.2015 за №15, встановлюється у розмірі 600 грн.

Крім того, враховуючи вимоги статті 52 Закону України «Про державну службу» та стаж державної служби позивача (14 років), належна ОСОБА_1 надбавка за вислугу років на державній службі становить 42 % від посадового окладу, тобто 3154,20 грн.

За таких обставин, розмір заробітної плати позивача у 2019 році відповідно до вимог законодавства мав становити 11264 грн. 20 грн. (7510 грн. + 3154,20 грн. + 600 грн.).

Отож, заробітна плата позивача у 2019 році, а саме з 06.08.2019 (з моменту прийняття розпорядження про поновлення на роботі) по 31.12.2019 мала становити:

Серпень 2019 року - 11264,20 грн. / 21 (робочі дні) х 18 відпрацьованих днів = 9655,03 грн.; Вересень 2019 року - 11264,20 грн.; Жовтень 2019 року - 11264,20 грн.; Листопад 2019 року - 11264,20 грн. Грудень 2019 року - 11264,20/21 (робочі дні) х 16 відпрацьованих днів = 8582,25 грн., з 06.12.2019 по 12.12.2019 (відпустка) - 369,57 грн. х 7 днів відпустки = 2587 грн.;

Загальна сума невиплаченої заробітної плати позивача за період з 06.08.2019 по 31.12.2019 становить 54616 грн. 88 коп.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 05.12.2019 №104-к в період з 06.12.2019 по 12.12.2019 ОСОБА_1 перебував у щорічній додатковій відпустці як працюючий в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.118).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі іменується - Порядок №100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. ( Абзац перший пункту 7 Порядку №100).

Отже, зважаючи на відсутність виплати заробітку позивачу не з його вини, що встановлено судами, розрахунок середньої заробітної плати для оплати часу додаткової відпустки повинен проводитися з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Так, з врахуванням абзацу першого пункту 7 Порядку №100 необхідно здійснювати розрахунок заробітної плати за час перебування позивача у щорічній додатковій відпустці (сумарний заробіток за фактично відпрацьований період перед відпусткою (тобто з 06.08.2019 по 30.11.2019) - 43239,99 грн. /на відповідну кількість календарних днів відпрацьованого періоду 117 днів = 369 грн. 57 коп.).

Щодо неотриманої заробітної плати позивача у 2020 році, то суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15» від 15.01.2020 № 16 (застосовується з 01.01.2020) посадовий оклад посади позивача категорії «Б», підкатегорії «Б1» керівника самостійного управління, служби державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення становить 8150 грн.

Надбавка за вислугу років на державній службі у січні 2020 року складає 3423 грн. Станом на 01.02.2020 стаж державної служби позивача становить 15 років. Таким чином, надбавка за вислугу років на державній службі з 01.02.2020 складає 3667 грн. 50 коп. (45% від посадового окладу).

Надбавка за ранг позивача (5 ранг) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці працівників державних органів» від 18.01.2017 №15 становить 600 грн.

Таким чином, заробітна плата ОСОБА_1 у 2020 році (з лютого) повинна була становити: 8150 грн. + 3667 грн. 50 коп. + 600 грн. = 12417 грн. 50 коп.

Отож, ненарахована та невиплачена заробітна плата позивача за 2020 рік (з січня 2020 року по 21.07.2020 - дату прийняття рішення) складає: Січень 2020 року - 12173 грн. (8150 грн. + 3423 грн. +600 грн.); Лютий 2020 року - 12417 грн. 50 коп.; Березень 2020 року - 12417 грн. 50 коп.; Квітень 2020 року - 12417 грн. 50 коп.; Травень 2020 року - 12417 грн. 50 коп.; Червень 2020 року - 12417 грн. 50 коп.; Липень 2020 року - 12417 грн. 50 коп. / 23 (робочі дні) х 15 днів = 8098,36 грн., у загальному розмірі - 82358 грн. 86 коп.

Із змісту позовних вимог позивача вбачається, що останній просить у випадку необхідності вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача. При цьому позивач самостійно визначив розмір середнього заробітку у фіксованій сумі, яку просить стягнути з відповідача.

Разом з тим, судом встановлено, та зазначено вище по тексту рішення, що у спірному періоді позивач у зв`язку з поновленням на роботі мав отримувати заробітну плату та заробітну плату за час перебування у відпустці, що не є вимушеним прогулом через незаконне звільнення чи вимушеним прогулом у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи після поновлення. Тому, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку.

За приписами частини першої статті 21 Кодексу законів про працю, зокрема, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Роботодавцем для позивача є Зарічненська районна державна адміністрація, тому і на неї покладений обов`язок по нарахуванню та виплаті заробітної плати, відпускних за вказаний період.

Однак, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, нарахування і виплата заробітної плати за спірний період адміністрацією не проводилося.

Таким чином, дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову позивача в повному обсязі.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, застосувавши інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому, суд вважає за необхідне з метою повного захисту неодноразово порушених прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог і зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 06.08.2019 по 21.07.2020 (дата прийняття рішення), яка становить (без урахуванням податків і зборів): за 2019 рік - 54616 грн. 88 коп., за 2020 рік - 82358 грн. 86 коп., тобто 136975 грн. 74 коп.

Згідно з пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов`язком роботодавця, а не працівника, то сума заробітної плати визначена без утримання такого податку та інших обов`язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

За приписами статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають до задоволення, а враховуючи наявність визначених нормами КАС України підстав для звернення до негайного виконання, рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання.

Щодо періоду з 24.07.2019 по 05.08.2019, тобто з моменту прийняття судового рішення про поновлення позивача до моменту видання розпорядження про поновлення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, другої статті 235 Кодексу законів про працю України №322-VIII від 10.12.1971 (далі іменується - КЗпП України), у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За правилами частини шостої статті 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Верховний Суд у постанові від 24 січня 2019 року (справа №760/9521/15-ц, провадження № 61-24060св18) вказав: «Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави»; «Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням»; «Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків»; «Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися»; «Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника»; «За змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення».

Слід зазначити, що правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зокрема, зазначений обов`язок не залежить від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. У таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Суд також звертає увагу на пілотне рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), де в пунктах 46, 48, 51, 53, 54 зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №460/1318/19 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 29.05.2019 №54-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 30.05.2019 року, стягнуто з Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.05.2019 по 23.07.2019 у розмірі 19846,43 грн. (а.с. 106-117).

Розпорядженням голови Зарічненської РДА №75-к від 06.08.2019 ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 30.05.2019.

Отже, з дня ухвалення рішення у справі №460/1318/19 про поновлення позивача на роботі у роботодавця виник обов`язок щодо його виконання.

Позивач підлягав негайному поновленню на посаді за рішенням суду від 23.07.2019, проте розпорядження про його поновлення на посаді винесено лише 06.08.2019.

За правилами статті 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, позивач має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на посаді за період з 24.07.2019 по 05.08.2019. При цьому враховуються положення Порядку №100, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995, а тому сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду становить:

11264,20 грн. (середній місячний заробіток, встановлений у рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №460/1318/19) / 23 робочі дні липня х 6 днів затримки виконання рішення у липні = 2938,49 грн.;

11264,20 грн. (середній місячний заробіток, встановлений у рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №460/1318/19) / 21 робочі дні серпня х 3 дні затримки виконання рішення у серпні = 1609,17 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на посаді за період з 24.07.2019 по 05.08.2019 складає 4547 грн. 66 коп.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №460/1318/19 у розмірі 4547 грн. 66 коп.

Відповідачем не доведено в порядку статті 77 КАС України правомірності оскаржуваного рішення, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області (3400, Рівненська область, селище міського типу Зарічне, вулиця Центральна, 11; ) про стягнення середнього заробітку - задовольнити повністю.

Зобов`язати Зарічненську районну державну адміністрацію Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 06 серпня 2019 року по 21 липня 2020 року в розмірі 136975 (сто тридцять шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 74 (сімдесят чотири) коп. (сума вказана без урахування податків та зборів).

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №460/1318/19, у розмірі 4547 (чотири тисячі п`ятсот сорок сім) грн. 66 (шістдесят шість) коп. за період з 24 липня 2019 року по 05 серпня 2019 року.

Рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12417 (дванадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 50 (п`ятдесят) коп. (сума вказана без урахування податків та зборів) - звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 липня 2020 року.

Суддя К.М. Недашківська