Справа № 480/2000/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2020 р. Справа № 480/2000/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в письмовому порядку адміністративну справу №480/2000/20 за позовом Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) , у якій просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову ВП №61420156 від 17.03.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Давидком І.І.;
- визнати протиправною та скасувати постанову ВП №61420156 від 17.03.2020 про стягнення виконавчого збору у сумі 778726,58 грн., винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Давидком І.І.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.02.2020 на адресу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" від ГУДПС у Сумській області надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ю-230-50 у сумі 87930608,77грн. Позивачем податкова вимога оскаржена у адміністративному порядку до вищестоящого органу, про що повідомлено ГУДПС у Сумській області.
06.03.2020 на адресу Товариства надійшла постанова від 02.03.2020 ВП №61420156 про відкриття виконавчого провадження, винесена відповідачем з виконання податкової вимоги ГУДПС у Сумській області №Ю-230-50У від 07.02.2020.
Водночас, ГУДПС у Сумській області звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про відкликання податкової вимоги №Ю-230-50У від 07.02.2020.
У зв`язку з цим, відповідачем прийнято:
- постанову від 17.03.2020 ВП №61420156 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";
- постанову від 17.03.2020 ВП №61420156 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
- постанову від 17.03.2020 ВП №61420156 про стягнення виконавчого збору відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".
Як зазначає позивач, Головне управління Державної податкової служби у Сумській області не проінформувало відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про початок оскарження прийнятої вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-230-50У від 07.02.2020. Внаслідок цього, відповідачем були прийняті оскаржувані постанови , які позивач вважає протиправними.
Фактично, позиція позивача полягає в тому, що виконавче провадження мало бути закінченим на підставі ч.10 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" (повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу, який видав виконавчий документ. Відповідно, постанова про стягнення виконавчого провадження не повинна була бути винесена. Натомість відповідачем було безпідставно було прийнято постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" без врахування фактичних обставин (щодо оскарження виконавчого документу).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №480/2000/20 з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до судового розгляду, запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву.
16.06.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог та зазначає, що 02.03.2020 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №61420156 щодо примусового виконання вимоги №Ю-230-50У від 21.02.2020, виданої ГУДПС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) з АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" в сумі 7787265,82 грн.
03.03.2020 на адресу відділу надійшов лист ГУДПС у Сумській області з повідомленням про оскарження в адміністративному порядку вимоги від 07.02.2020 №Ю-230-50У, у зв`язку з чим відкликають вимогу без виконання. Внаслідок відкликання, 17.03.2020 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому, як повідомляє відповідач, у даному виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору не виносилась. Водночас, зазначає, що керуючись ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", 02.03.2020 державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору у сумі 778726,58 грн., яка виведена у окреме виконавче провадження.
Враховуючи положення статті 229 КАС України, справа розглянута в письмовому провадженні без фіксування судового засідання та із врахуванням особливостей розгляду даної категорії спорів, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві прийнято складено податкову вимогу від 07.02.2020 №Ю-230-50 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 7787265,82 грн. (а.с.17). Податкова вимога направлена на адресу АТ "СМНВО" та вручена позивачем 11.02.2020.
У встановлений ПК України десятиденний строк АТ "СМНВО" подав скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ю-230-50 (а.с.10-11) до Державної податкової служби України.
Разом з тим, Акціонерним товариством "СМНВО" 20.02.2020 направлено до ГУДПС у Сумській області повідомлення про оскарження податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки), яку вручено податковому органу 21.02.2020 (а.с.13-15).
В подальшому, ГУДПС у Сумській області заявою від 28.02.2020 звернуло податкову вимогу до примусового виконання шляхом направлення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Постановою відповідача від 02.03.2020 відкрито виконавче провадження №61420156 щодо примусового виконання вимоги №Ю-2030-50У від 07.02.2020 про стягнення з боржника - АТ "СМНВО", заборгованості у розмірі 7787265,82 грн. (а.с.18).
02.03.2020 ГУ ДПС у Сумській області звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою, яка зареєстрована 03.03.2020, про відкликання вимоги від 07.02.2020 №Ю-230-50У на суму 7787265,82 грн. про стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску з АТ "СМНВО" (а.с.49).
Постановою державного виконавця від 17.03.2020 по ВП №61420156 про повернення виконавчого документа стягувачу, податкову вимогу №Ю-230-50 У від 07.02.2020 повернуто ГУ ДПВ у Сумській області (а.с.53) на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження"
Разом з тим, постановою державного виконавця від 17.03.2020 ВП №61420156 про стягнення виконавчого збору, з АТ "СМНВО" стягнуто виконавчий збір у сумі 778726,58 грн. (а.с.55) у відповідності до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження".
Водночас, з матеріалів справи свідчить, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №480/2174/20 відкрито провадження за позовною заявою АТ "СМНВО" до ГУДПС у Сумській області про скасування вимоги від 07.02.2020 №Ю-230-50 в частині наявної заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 710500 грн. (а.с.62).
Саме дана обставина стала підставою для звернення податкового органу до виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого документу.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Так, не погоджуючись із сформованою Головним управлінням Державної податкової служби у Сумській області вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 року №Ю-230-50 У, позивач звернувся до вищестоящого податкового органу щодо її оскарження.
Так, відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.
Крім того, відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня або суду платник зобов`язаний одночасно письмово повідомити орган доходів і зборів, який направив вимогу.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).
Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):
вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в органах Казначейства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятим відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - рішень інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
Як зазначено у пункті 1 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).
Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Так, 20.02.2020 останній звернувся до вищестоящого податкового органу з приводу оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ю-230-50 У (а.с.10-11).
При цьому, суд звертає увагу позивача на приписах абзацу 5 пункту 5 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до якого, про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня або суду платник зобов`язаний одночасно письмово повідомити орган доходів і зборів, який направив вимогу.
На дотримання вказаної норми, позивачем одночасно зі скаргою направлено до ГУДПС у Сумській області повідомлення про оскарження у адміністративному порядку податкової вимоги від 07.02.2020 №Ю-230-50 У (а.с.13).
Крім цього, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №480/2174/20 відкрито провадження за позовною заявою АТ "СМНВО" до ГУДПС у Сумській області про скасування вимоги від 07.02.2020 №Ю-230-50 в частині наявної заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 710500 грн. (а.с.62).
Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ю-230-50 У не набрала законної сили у зв`язку з її оскарженням, а позивач дотримався усіх умов для повідомлення податкового органу про оскарження податкової вимоги.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Як вбачається із матеріалів справи, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ю-230-20 У контролюючий орган направив до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) для примусового виконання, у зв`язку з чим постановою від 02.03.2020 відкрито виконавче провадження №61420156 (а.с.18).
При цьому, з наявної в матеріалах справи постанови від 02.03.2020 вбачається, що виконавчий документ набрав чинності 21.02.2020.
Проте, матеріали справи не містять жодних обґрунтованих правових підстав зазначення дати набрання чинності вимогою 21.02.2020, оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ю-230-20 У оскаржена у адміністративному порядку 20.02.2020 (а.с.10-12) та є предметом оскарження в адміністративній справі 480/2174/20 (а.с.62), розгляд якої триває, тобто, є неузгодженою.
Щодо вимоги визнати протиправною та скасувати постанову ВП №61420156 від 17.03.2020 про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.
Як зазначалось вище. Головне управління ДПС у Сумській області після з`ясування тієї обставини, що Вимога була оскаржена Товариством до Державної податкової служби України, звернулось з заявою до Відповідача про відкликання Вимоги як виконавчого документу, оскільки та оскаржується в адміністративному порядку, о отже не набрала чинності та не підлягає примусовому виконанню.
Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 17.03.2020 по ВП №61420156 про повернення виконавчого документа стягувачу, податкову вимогу №Ю-230-50 У від 07.02.2020 (а.с.53) було повернуто стягувачу у зв`язку з відкликанням вимоги №Ю-2030-50У від 07.02.2020 на суму 7787265,82 грн. про стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску з АТ "СМНВО" (а.с.49).
Відповідно до ч.10 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» «Закінчення виконавчого провадження», - виконавче провадження підлягає закінченню у разі: повернення виконавчого документа без виконання н а в и м о г у суду або іншого органу (посадової особи), я к и й в и д а в виконавчий документ.
Згідно з ч.3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», - у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Проте, у даному випадку, повернення виконавчого документу відбулося згідно п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 1 стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження»» виконавчий документ повертається стягувачу якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа
Проте, як вже зазначалося вище, вимога не набрала законної сили, внаслідок її оскарження в адміністративному порядку Товариством, вона взагалі не підлягала виконанню, про, що заявою Головне управління ДПС у Сумській повідомило Відповідача, оскільки згідно статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» не являлась виконавчим документом, а тому повертати чинний виконавчий документ відповідач не міг
Про те, відповідач вищезазначених обставин не врахував, та виніс постанову про повернення начебто чинного виконавчого документа стягувану, та постанову про стягнення виконавчого збору, що є підставою для визнання протиправними зазначених постанов.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця ВП №61420156 від 17.03.2020 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову ВП №61420156 від 17.03.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Давидком І.І.
Визнати протиправною та скасувати постанову ВП №61420156 від 17.03.2020 про стягнення виконавчого збору у сумі 778726,58 грн., винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Давидком І.І.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець