Справа № 540/340/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/340/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про скасування постанови про накладення штрафу від 10.01.2020 р. №ХС5461/1147/АВ/П/ТД-ФС,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (відповідач), в якому просить скасувати постанову від 10.01.2020 № ХС5461/1147/АВ/П/ТД-ФС про накладення 125190 грн. штрафу за допущення до роботи особу без укладання трудового договору. Штраф застосований за висновками акту інспекційного відвідування від 25.11.2019 № ХС5461/1147/АВ. Позовні вимоги мотивовані тим, що штраф був застосований за не оформлення на роботу ОСОБА_2 , а вона на момент перевірки була офіційно працевлаштована у іншого ФОП ОСОБА_3 , який здійснював підприємницьку діяльність в тому ж приміщенні магазину, будівля магазину належить сім`ї Богомедових. Під час перевірки уповноваженій особі були надані трудовий договір між працівником і фізичною особою від 04.09.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є повідомлення про прийняття працівника на роботу 04.09.2019. Крім того, Головним управлінням Держпраці було винесено припис про усунення виявлених трудових порушень, чим зобов`язали продублювати укладання трудового договору між працівником і фізичною особою-підприємцем ( ОСОБА_2 - ОСОБА_1 ), що і було зроблено ОСОБА_1 25.11.19 і в обов`язковому порядку повідомлено головного державного інспектора Дудченко Н.В. та відповідача.

Ухвалою суду від 14.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання у спрощеному провадженні на 04.03.2020.

Судовими повістками розгляд справи 04.03.2020 було перенесено на 23.03.2020.

04.03.2020 від відповідача надійшла клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, наданий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач вказує на те, що дії інспекторів праці Головного управління Держпраці у Херсонській області щодо проведення у період з 11-45 годин 25.11.2019 по 13-45 годин 25.11.2019 інспекційного відвідування ФОП Богомедова Галина Андріївна вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Постанова Головного управління Держпраці у Херсонській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХС 5461/1147/АВ/П/ТД-ФС від 10.01.2020 року є такою, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням повноважень у порядку, у спосіб та з метою, з якою таке повноваження надано, у відповідності до вимог закону. ФОП ОСОБА_1 була проінформована відповідно до вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердж. постановою КМУ від 21.08.2019 №823 про інспекційне відвідування, державні інспектори надалі направлення на проведення інспекційного відвідування, на якому ФОП ОСОБА_1 зробила власноручний запис про ознайомлення та пред`явили свої службові посвідчення. За результатами інспекційного відвідування, яке закінчилося 25.11.2019 об 13-45 годин, було складено акт інспекційного відвідування, яким встановлено порушення вимог трудового законодавства, а саме в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпПУ, ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи без укладення трудових договорів, оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення власником ДФС про прийняття на роботу 1 працівника. Фактично, під час інспекційного відвідування, на підставі наданих працівником ОСОБА_2 особистих пояснень, остання допущено до роботи без укладання трудових договорів з вересня 2019року. Зазначена особа працює у ФОП ОСОБА_1 , отримає від неї два рази на місяць заробітну плату, їй встановлено графік роботи та вихідні дні. Відповідно до договору оренди окремо виділеного приміщення від 08.11.2018, ФОП ОСОБА_1 , орендує окремо виділене приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 50 кв.м, що в свою чергу, повністю спростовує твердження позивача про роботу продавця ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_3 , так як на момент проведення інспекційного відвідування, останній не мав ніякого документально підтвердженого відношення до здійснення підприємницької діяльності на орендуємих площах які знаходяться в оренді у іншого приватного підприємця. Фактично, ФОП ОСОБА_1 погодилась із виявленими порушеннями, здійснила відповідні дії по виправленню ситуації щодо офіційного працевлаштування сумісника, про що надала підтверджуючи документи.

20.03.2020 від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить відкласти розгляд справи на іншу вільну дату, посилаючись на ситуацію, що склалася на території України та Херсонської області, спричинену коронавірусом COVID-19. В заяві вказано про бажання позивачки особисто прийняти участь в судовому засіданні.

Ухвалою від 23.03.2020 суд відклав розгляд справи на 13.04.2020, у зв`язку з впровадженим карантином на території України з 12.03.2020 по 03.04.2020.

30.03.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином після 24.04.2020.

Враховуючи клопотання сторін, а також те, що 25.03.2020 постановою № 239 Уряд продовжив карантинні заходи до 24.04.2020 на всій території України, спричинені коронавірусом COVID-19, судом ухвалою від 13.04.2020 відкладено розгляд справи на період після завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Надалі, Кабінет міністрів України постановою від 04.05.2020 за № 343 послабив карантинні заходи, зокрема, дозволено діяльність адвокатів. Також, наказом голови Херсонського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 № 05-04/14 продовжено особливий режим суду, дозволено допуск до приміщення суду виключно учасників судових засідань у день та на час розгляду судових справ за їх участі, за наявності у них засобів індивідуального захисту. Тому суд призначив судове засідання по справі на 15.06.2020.

11.06.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що внаслідок неотримання повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, ФОП ОСОБА_1 позбавили права на присутність при такому розгляді справи про порушення, права надавати докази, тобто, постанова про накладення штрафу прийнята односторонньо та не об`єктивно.

Справа розглядалась в судових засіданнях 15.06.2020 та 02.07.2020, за участю позивача та його представника.

Протокольною ухвалою від 02.07.2020 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в письмовому провадженні з урахуванням карантинних заходів, про що позивач та його представник не заперечували, відповідач ще на початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою від 02.07.2020 суд витребував у відповідача відеозапис інспекційного відвідування, що було виконано, запис наданий 10.07.2020.

14.07.2020 від представника позивача надійшло клопотання долучити до справи копії відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_2 за листопад-грудень 2019 року.

За змістом п.10 ч.1 ст.4, ч.3 ст.194, ч.ч.1, 9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.243, ч.ч.1, 4, 5 ст.250 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що ухвалою від 02.07.20 вирішено подальший розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження в межах строків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, суд розглядає справу по суті в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені відповідні обставини.

ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність - торгівлю підакцизними товарами в магазині за адресою АДРЕСА_2 , магазин знаходиться в будівлі, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , позивач орендує частину приміщення у ОСОБА_3 за договором оренди 08.11.2018. ФОП ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність з продажу продуктів харчування в тому ж самому магазині.

На підставі підпункту 1.1.1. пункту 1 наказу начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області № 1218 від 25.11.2019 "Про проведення інспекційного відвідування", відповідно до пункту 5 підпунктів 3 "Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі - Порядок № 823), рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятими за результатами аналізу інформації, отриманої при розгляді письмового звернення гр. ОСОБА_4 , головному державному інспектору Карнаух Тетяні Юріївні (посвідчення інспектора праці № 1148) та головному державному інспектору Дудченко Надії Володимирівні (посвідчення інспектора праці № 1147) було доручено проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_2; АДРЕСА_4;

Згідно акту інспекційного відвідування у період з 11-45 годин 25.11.2019 по 13-45 годин 25.11.2019 згідно направлення на проведення інспекційного відвідування від 25.11.2019 № 1232, головними державними інспекторами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (посвідчення інспектора праці № 1147) було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач допустила інспекторів Держпраці до перевірки, з направленням на перевірку вона ознайомилась під підпис.

За результатами інспекційного відвідування було складено акт інспекційного відвідування №ХС 5461/1147/АВ, яким встановлено порушення вимог трудового законодавства, а саме: в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпПУ, ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи без укладення трудового договору, оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення власником ДФС про прийняття на роботу 1 працівника - ОСОБА_2 Остання склала під час інспекційного відвідування особисті пояснення. В направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 зробила власноручний запис про ознайомлення (арк.справи 43-53).

Акт інспекційного відвідування підписаний позивачем без зауважень, в письмовому поясненні ОСОБА_1 написала, що ОСОБА_2 нею допущена до роботи 25.11.2019 без укладання трудового договору, тому що оформлена на ФОП ОСОБА_3 , і суміщає працю (арк.справи 53).

Позивач надав суду трудовий договір № 14 від 04.09.2019, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вид діяльності продавець, договір укладено безстроково. А також надано докази повідомлення ФОП ОСОБА_3 податкову службу про прийняття на роботу ОСОБА_2 (арк.справи 12-14)

29.11.2019 Головним управлінням Держпраці у Херсонській області був оформлений припис про усунення виявлених порушень № ХС-5641/1147/АВ/П, яким позивача зобов`язано усунути виявлене при інспекційному відвідуванні порушення.

Позивач уклала 25.11.2019 договір із ОСОБА_2 № 23 на вид діяльності: продавець, про що 25.11.2019 було направлено повідомлення про прийняття працівника на роботу до податкової служби та інспектору Держпраці.

Відповідно до Порядку № 823 уповноваженою посадовою особою було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 , про що ФОП ОСОБА_1 було повідомлено листом від 28.11.2019 № 01-08/1/4207, та запропоновано надати необхідні документи та інші докази, що спростовують порушення законодавство про працю. Лист надіслано рекомендованою поштою. Позивач заперечує отримання даного листа, але відповідної довідки Укрпошти не надав через закінчення 6-місячного терміну, встановленого Правилами поштового зв`язку для надання відомостей про отримання рекомендованої кореспонденції.

10.01.2020 було розглянуто справу про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Держпраці та винесено постанову №ХС 5461/1147/АВ/П/ТД-ФС, якою на підставі абзацу 2 частини 2 ст. 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190 гривень за допущення до роботи однієї особи без укладання трудового договору, видання наказу та повідомлення ДПІ про прийняття працівника на роботу.

13.01.2020 позивач отримала поштою постанову серії ХС 5461/1147/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами і припис про усунення виявлених порушень №ХС 5461/1147/АВ/П.

Позивач, не погоджуючись з діями та висновками Управління Держпраці у Херсонській області звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених на його думку прав.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (надалі - Положення №96) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. За приписами пп.9 п.4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль, зокрема, за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Підпунктом 5 пункту 6 Положення № 96 визначено, що інспектори Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення № 96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом. В даному випадку Головне управління Держпраці у Херсонській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю було визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877) та "Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 (далі Порядок №823). Цей Порядок № 823 набув чинності 30.08.2019, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до стаття 12 вказаної Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, зокрема, мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. Інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм (ст. 16 Конвенції).

Нормами статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Стаття 265 КЗпП України в редакції станом на час проведення інспекційного відвідування та накладення штрафу передбачала відповідальність у вигляду штрафу у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні; отже, тридцятикратний розмір штрафу дорівнює 125190 грн.

Відповідно до Порядку № 823, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів. Однією з підстав для здійснення інспекційних відвідувань є: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (п.3 ч.1 ст. 5 Порядку № 823).

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Відповідно до Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо, фото - та відеотехніки; отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

В свою чергу, об`єкт відвідування має право: перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування; перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань.

Постановою КМУ від 17 липня 2013 р. № 509 зі змінами та доповненнями, затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509) яким визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України.

Відповідно до підпункту 54 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, уповноважені посадові особи Держпраці та її територіальних органів розглядають справи про накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частиною другою-сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення". Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України та Кодексу про адміністративні правопорушення.

Положеннями п.3, 48 Порядку №509 передбачено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що посадові особи управління Держпраці мають право проводити позапланові перевірки суб`єктів господарювання на предмет дотримання порядку оформлення найманих працівників на роботу, та на підставі встановлених порушень накладати штрафи за порушення вимог трудового законодавства. При цьому, необхідною умовою для застосування відповідних санкцій є встановлення факту трудових відносин з суб`єктом господарювання, які не оформлені належним чином.

Як зазначено вище, фахівцями відповідача встановлено, що станом на момент проведення інспекційного відвідування 25.11.2019 у магазині, де здійснювала підприємницьку діяльність позивач, знаходилась продавець ОСОБА_2 , яка назвалась продавцем ФОП ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 у позивача не було належним чином оформлено трудові відносини. Цей факт підтверджується актом інспекційного відвідування (арк.справи 51, 52), який позивач підписала без заперечень, а навпаки в письмовому поясненні (арк.справи 53) зазначила, що " ОСОБА_2 мною допущена до роботи 25.11.2019 без укладання трудового договору тому, що оформлена на ФОП ОСОБА_3 і суміщає працю. Зобов`язуюсь оформити в ближайший термін".

Судом встановлено, що 25.11.2019 позивач уклала з ОСОБА_2 трудовий договір №23, відповідно до якого ОСОБА_2 прийнята на роботу продавцем того самого дня (арк. справи 15). В трудову книжку здійснений відповідний запис про прийняття на роботу 25.11.2019 (арк.справи 108). На виконання вимог КЗпП України позивачем надано докази повідомлення 25.11.2019 центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу (арк.справи 16,17).

Також, матеріали адміністративної справи містять відомість на виплату заробітної плати ОСОБА_2 за листопад 2109 року саме ФОП ОСОБА_1 .

Допитана в якості свідка в судовому засіданні 02.07.2020 ОСОБА_1 показала, що разом із чоловіком ОСОБА_3 здійснюють торгівлю в магазині, при цьому вона безпосередньо сама торгує підакцизними товарами, має ліцензії, касовий апарат, а чоловік ОСОБА_3 працює на спрощеній системі оподаткування, продаж продуктів харчування, для чого наймає продавців. 25.11.2020 ОСОБА_1 знаходилась у магазині, близько 11 години їй стало погано, оскільки вона є інвалідом 2-ї групи, три роки тому перенесла інсульт, тому вона поїхала додому, викликавши продавця чоловіка ОСОБА_2 . При цьому позивач заборонила ОСОБА_2 продавати підакцизні товари. О 13 годині її викликала за телефоном ОСОБА_2 у магазин, через прибуття інспекторів Держпраці. Після прибуття до магазину, вона дізналась, що ОСОБА_2 продала інспекторам цигарки та пиво без касового апарату, а також написала письмові пояснення. Оскільки ОСОБА_1 почувалась погано, то підписала акт інспекційного відвідування, не читаючи, письмові пояснення написала під диктування інспекторів. Разом з тим інспектори їй сказали, що якщо вона найшвидше прийме на роботу ОСОБА_2 продавцем та надасть відповідні документи, то ніякої відповідальності не понесе. Тому вже після перевірки, ОСОБА_9 офіційно оформила прийом на роботу ОСОБА_2 з 25.11.2019, надіслала повідомлення до податкової служби та заплатила всі податки, всі документи надіслала поштою та електронною поштою інспекторам, а також зателефонувала інспектору.

ОСОБА_2 , допитана 02.07.2020 в судовому засіданні в якості свідка, повідомила, що на момент перевірки вона працювала у ФОП ОСОБА_3 офіційно, за письмовим трудовим договором, копія якого була на дошці оголошень та в подальшому була надана інспекторам. 25.11.2019 зранку вона була вдома, оскільки має 5 дітей, хоч був робочий день. Близько 11 години їй зателефонувала ОСОБА_1 , повідомила, що їй стало погано, тому ОСОБА_2 необхідно прибути до магазину. При цьому ОСОБА_1 заборонила їй продавати товари з її відділу. Жінки, які пізніше виявились інспекторами Держпраці, зайшли до магазину та попросили продати пачку цигарок і пива, і оскільки дуже просили, то вона продала ці товари без застосування касового апарату. Жінки вийшли з магазину, потім повернулись, надали посвідчення та представились інспекторами Держпраці, попросили викликали ОСОБА_1 А поки її викликали попросили заповнити лист опитування, яке вона заповнила власноручно, але під диктовку цих жінок. ОСОБА_2 пояснює, що написала про те, що роботодавцем у неї є ОСОБА_1 , тому що так просили написати інспектори, мотивуючи тим, що вона продала цигарки та пиво, тобто, товар ФОП ОСОБА_1 . Свідок пояснила, що вона розуміла, що є продавцем ФОП ОСОБА_3 , який їй виплачував зарплату, в трудовій книжці також вказано, що вона працює у ФОП ОСОБА_3 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що на момент перевірки ОСОБА_2 працювала продавцем у нього, він перебував на спрощеній системі оподаткування, торгував продуктами харчування, але сам безпосередньо не займався продажем у магазині.

У наданому суду листі-опитуванні ОСОБА_2 відповіла на поставлені питання, зокрема, про те, що її роботодавцем є ОСОБА_1 , яка доручає виконання роботи, заробітну плату виплачують два рази на місяць, працює з вересня 2019 року, визначено постійне робоче місце, до початку роботи проведено інструктаж з техніки безпеки, ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку .

Дослідивши, наданий суб`єктом владних повноважень відеозапис, суд встановив, що ДискVID_20191125_134206 містить тільки один відеофайл про початок інспекційного відвідування, запис переривається на тому, що продавець починає заповнювати лист-опитування щодо свого прізвища та місця проживання. Пояснень того, чому відеозапис не містить усієї перевірки, відповідач суду не надав. З відеозапису можна встановити, що інспектори зайшли до магазину, в якому знаходилась одна ОСОБА_2 , представившись, що вони інспектори Держпраці, пред`явили свої посвідчення продавцю та повідомили про що їм потрібна ОСОБА_1 ОСОБА_2 відповіла, що ОСОБА_1 немає в магазині, вона може їй зателефонувати. На питання чи має вона трудовий договір, чи є графік роботи, у кого працюєте, відповіла, що працює за трудовим договором та показала на цей договір на дошці оголошень. Вбачається, що один із інспекторів підійшов до дошки оголошень та ознайомився із договором, ніяких питань не виникло. ОСОБА_2 повідомила, що в неї є трудова книжка, втім інспектори не попросили її показати. Натомість дати анкету, та запитали, чи ви можете її заповнити, поки приїде ОСОБА_10 . Лист-анкета заповнена ОСОБА_2 о 13 год. 46 хвилин. Відеозапис не містить ні дати, ні часу, ні зазначення місця проведення перевірки, не можна перевірити на який засіб фіксувався запис та хто виконував це фіксування, тому суд вважає відеозапис інспекційного відвідування не належним доказом.

Суд зауважує, що диспозиція ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлює відповідальність саме за "фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору". За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. Судом встановлено факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці, позивач не заперечує тієї обставини, що ОСОБА_2 продала товари з її відділу. Доводи позивача, що остання зробила це без відповідного дозволу, не підтверджені документально, наприклад, що підакцизні товари знаходились у відокремленому відділі, до якого не було доступу нікому, крім позивача. Навпаки, товари ОСОБА_1 залишились у вільному доступі. Крім того, на момент перевірки ОСОБА_1 не заявляла, що ОСОБА_2 не є її продавцем, погодилась із висновками перевірки. Самостійно підписала акт інспекційного відвідування, поставила підпис про отримання одного примірника акту, написала власноручно пояснення про те, що за сумісництвом ОСОБА_2 працювала і у неї. Доказів того, що на час інспекційного відвідування позивач себе погано почувала і не могла контролювати свої дії, суду не надано.

Той факт, що інспектори пообіцяли позивачу при негайному оформленні ОСОБА_2 продавцем що до неї не буде застосований штраф, тобто, ввели в оману щодо наслідків інспекційного відвідування, є морально-етичним аспектом, позивач має право подати на таких інспекторів скаргу на їх дії, але не є доказом того, що позивач не допустила порушення норм КЗпП. Позивач в силу тривалого здійснення підприємницької діяльності з роздрібного продажу товарів харчування, в тому числі підакцизних товарів, повинна була знати основні правила торгівлі, правила оформлення трудових відносин. Крім того, інспектори Держпраці вже перевіряли позивача з аналогічних питань в 2018 році (арк. справи 111-115).

Суд вважає доведеним матеріалами інспекційного відвідування факт допуску позивачем особи до роботи без оформлення трудового договору та, відповідно, наявності правових підстав для накладення штрафу, передбаченого ч.2 ст.265 КЗпП України.

Лист-анкету, яка була заповнена ОСОБА_2 (арк.справи 54) суд не приймає до уваги, оскільки суд не може встановити на підставі доказів час складання цієї анкети. З показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що до початку перевірки (до початку ознайомлення позивача із направленням на перевірку та службовими посвідченнями) інспектори попросили ОСОБА_2 заповнити "анкету", поки чекають ОСОБА_1 . При цьому продавцю не було пояснено, що вона має право не заповнювати цю анкету, якщо не бажає це робити. Разом з тим в листі опитуванні вказаний час складання ОСОБА_2 о 13 год. 46 хвил., тобто, після інспекційного відвідування, яке відбулось з 11-45 годин 25.11.2019 по 13-45 годин 25.11.2019. Ці суперечності не усунені при розгляді справи.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 дуже швидко виконала вимоги інспекторів Держпраці та оформила ОСОБА_2 продавцем, ще до отримання припису Держпраці, суд вважає обставиною, яка не звільняє позивача від відповідальності за виявлене порушення, оскільки п. 25 Порядку № 823 передбачено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Також суд вважає необґрунтованим доводи позивача про не виклик його на розгляд справи, що позбавило його можливості надати всі необхідні докази та пояснення. Норми Порядку №509, у редакції чинній на момент проведення інспекційного відвідування, зазнали відповідних змін з 30.08.2019 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019 року. Пункти 5-8 цього Порядку № 509, які передбачали обов`язкове письмове повідомлення суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу та участь такого суб`єкта господарювання або роботодавця під час розгляду справи, були виключені згідно з Постановою №823 від 21.08.2019. Новою редакцією Постанови № 509 не передбачено можливості виклику порушників для участі у розгляді справи, а також можливості надання вказаними особами додаткових пояснень та доказів у ході розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 Порядку №509 (у редакції Постанови №823 від 21.08.2019 року) справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У відповідності до пункту 4 Порядку №509 (у редакції Постанови №823 від 21.08.2019) під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Як свідчать матеріали справи, повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 28.11.2019 № 01-08/1/4207 було надіслано рекомендованим листом, як того вимагає абз.2 п.3 Порядку №509. Це підтверджується фіскальним чеком від 28.11.2019 та рекомендованим повідомленням про вручення. Доводи позивача про неотримання вказаного рекомендованого листа суд вважає необґрунтованими, оскільки лист був направлений на юридичну адресу позивача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Позивач повинен самостійно організувати відносини з оператором поштового зв`язку, з метою забезпечення отримання надісланої йому кореспонденції уповноваженою особою. Надіслання відповідачем документації за адресою здійснення позивачем господарської діяльності поштою, на яку покладено обов`язок перевірити повноваження особи, якій це відправлення вручається, є належним виконанням вимог Порядку №823, Порядку №509 Департаментом. Відносини між оператором поштового зв`язку, який забезпечує доставку відповідного відправлення та адресатом такого відправлення, перебувають поза контролем відправника, яким у даному випадку виступає відповідач. Відправник не знає і не може знати, хто саме та за яких обставин отримає поштове відправлення і чи отримає взагалі. Тому, відправник не може відповідати за доставку кореспонденції. Отже, фактичне неотримання рішень адресатом не залежать від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення.

Перевірити доводи позивача про те, що вказаний лист вона не отримувала, а також що підпис особи, яка отримала рекомендований лист невідомий, і не співпадає з її підписом або підписом її чоловіка, суд не має можливості через закінчення 6-місячного терміну, передбаченого Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердж. постановою КМУ № 270 від 05.03.2009. Згідно п. 122, 123 Правил адресат має право за додаткову плату подати заяву на розшук відправленого йому реєстрованого поштового відправлення, ці заяви приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання, заява не розглядається у разі, минув встановлений для прийняття заяв строк. Наданий представником позивача витяг з журналу відділення пошти (арк.справи 102) навпаки підтверджує отримання позивачем рекомендованого листа 30.11.2019.

Крім того, позивач не була права самостійно направити необхідні документи для розгляду справи з урахуванням отримання акту інспекційного відвідування 25.11.2019 та його змісту.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України). Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, належними, достовірними та допустимими доказами не доведено правомірності прийняття оскарженої постанови.

Водночас, судом під час судового розгляду не встановлено наявність суттєвих порушень при здійсненні інспекційного відвідування, які спростовують виявлене порушення КЗпП України, а також в частині визначення наслідків такого відвідування. Тому підстав для задоволення позову немає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112040100