Справа № 360/2451/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2451/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 30 квітня 2020 року надійшов адміністративний позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - позивач, Рубіжанське ОУПФУ Луганської області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач, Відділ), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу від 26 травня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 59186250 за виконавчим листом № 360/3250/18, виданим Луганським окружним адміністративним судом 25 квітня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 червня 2020 року позивач отримав постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Позивач з таким рішенням не згоден, оскільки вважає, що державним виконавцем не перевірено виконання Управлінням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 360/3250/18.

Так, відповідачем 22 травня 20219 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59189250, у якій визначено, що боржник має виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанову про відкриття виконавчого провадження отримано відповідачем 28 травня 2019 року. Позивач листом від 04 червня 2019 року № 1128/08 повідомив відповідача про те, що на виконання рішення суду від 11 грудня 2018 року Управління 21 грудня 2018 року прийняло рішення б/н «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення зо один місяць з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року. Пенсію за період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року у сумі 11289,38 грн нараховано ОСОБА_1 у січні 2019 року на виплату у лютому 2019 року на рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України». Також управління звертало увагу державного виконавця на те, що відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсії у 2019 році» з 01 січня 2019 року фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідними головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, тому з 01 січня 2019 року позивач здійснює функції виключно з нарахування пенсійних виплат, фінансування таких виплат здійснюється з поточних рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУПФУ в Луганській області). У лютому 2019 року ГУПФУ в Луганській області виплату ОСОБА_1 пенсії за віком за травень 2018 року не профінансовано.

Також позивач зазначив, що на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 360/3250/18 Управлінням 03 січня 2019 року подано апеляційну скаргу, яку повернуто апелянту ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року, відповідно рішення суду набрало законної сили 01 березня 2019 року.

Копію ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року у справі № 360/3250/18 отримано позивачем 12 березня 2019 року, після чого рішенням Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 15 березня 2019 року № 174 відновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01 травня 2018 року. На виплату у квітні 2019 року нараховано пенсію за віком за період з 01 травня 2018 року по 31 березня 2019 року в розмірі 114813,00 грн та поточну пенсію за квітень 2019 року у сумі 13208,58 грн на рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України». Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на квітень 2019 року. Дата виплати 25 число. У квітні 2019 року ГУПФУ в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за віком за травень 2018 року в сумі 11289,38 грн. У травні 2019 року ОСОБА_1 профінансовано виплату поточної пенсії за травень 2019 року в розмірі 13208,58 грн, та нараховану Управлінням на виплату у червні 2019 року пенсію за червень 2019 року в сумі 13208,58 грн.

З дня набрання рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 360/3250/18 законної сили, Управлінням нарахування поточної пенсії не припинялось. Рішення управління про відновлення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком від 21 грудня 2018 року б/н та від 15 березня 2019 року № 174, прийняті Управлінням до відкриття виконавчого провадження. З 01 травня 2019 року по день подання цього позову виплата пенсії ОСОБА_1 не припинялась. Заборгованості за цей період відсутня.

Вказані обставини, на думку позивача, підтверджують вжиття Управлінням конкретних заходів щодо повного виконання рішення суду від 11 грудня 2018 року, тобто відсутність вини або умислу на невиконання в повному обсязі рішення суду.

Листом від 04 червня 2019 року № 11128/08 Управління повідомило відповідачу про направлення до ГУПФУ в Луганській області листа від 29 травня 2019 року № 144/03.2-31У «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3250/18 для виплати пенсії ОСОБА_1 , яким просило профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 частини невиплаченої пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 квітня 2019 року в сумі 128021, 58 грн.

Додатково Управлінням до ГУПФУ в Луганської області 29 липня 2019 року направлено лист № 2020/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3250/18 для виплати пенсії ОСОБА_1 », яким просило профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 квітня 2019 року у сумі 128021,58 грн.

Таким чином, позивач на підставі Закону України «Про виконавче провадження» просить визнати та скасувати постанову про накладення штрафу від 26 травня 2020 року ВП № 59189250.

Ухвалою від 30 червня 2020 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (арк. спр. 30-32).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 14 липня 2020 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі (арк. спр. 39-41).

Від представника відповідача 21 липня 2020 року за вх. № 29256/2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення вимог з таких підстав (арк. спр. 46-52).

На виконання до Відділу 22 травня 2020 року надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року № 360/3250/18 про зобов`язання Рубіжанське ОУПФУ Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії з 01 травня 2018 року. Державним виконавцем 22 травня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59186250, копію якої направлено боржнику.

До державного виконавця надійшла відповідь від боржника, з якої встановлено, що Рубіжанським ОУПФУ Луганської області прийнято рішення від 21 грудня 2018 року «Про відновлення нарахування та виплати ОСОБА_1 згідно рішення суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року у сумі 11289,38 грн, яку нараховано ОСОБА_1 у січні 2019 на виплату у лютому 2019 на рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України». У квітні 2019 ГУПФУ в Луганській області профінансовано виплату пенсії на користь ОСОБА_1 за травень 2018 року. Рішенням Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 15 березня 2019 року № 174 відновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01 травня 2018 року. З метою повного виконання рішення суду Рубіжанським ОУПФУ Луганської області направлено лист до ГУПФУ в Луганській області «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3250/18 для виплати пенсії ОСОБА_1 » за період з 01 червня 2018 року по 30 квітня 2019 року в сумі 128021,58 грн.

Державним виконавцем, відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», неодноразово направлялися боржнику вимоги щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду. Боржником рішення суду не виконано, у зв`язку з чим 26 травня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, копію якої направлено боржнику для виконання. Станом на 08 липня 2020 року боржником рішення суду не виконано.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а викладено правовий висновок, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Разом з тим, в даному випадку така практика є незастосовною, оскільки відсутність фінансування не доведена документально, не надано доказів вчинення будь яких дій на отримання фінансування для виконання судового рішення на момент накладення штрафу на боржника.

Також представник відповідача зазначає, що позивачем не дотриманий Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, що також свідчить про ухилення позивача від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, Відділ наголошує на необґрунтованості позовних вимог щодо скасування винесеної постанови від 26 травня 2020 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 59189250, оскільки позивачем не вжито всіх можливих та необхідних заходів для виконання судового рішення в повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (арк. спр. 42-45).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 360/3250/18, яке набрало законної сили 01 березня 2019 року, видано виконавчий лист № 360/3250/18 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії з 01 травня 2018 року (арк. спр. 91-92).

Постановою державного виконавця від 22 травня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59186250, копію якої направлено боржнику (арк. спр. 9, 87-88).

Також державним виконавцем 22 травня 2019 року у ВП № 59189250 винесено постанову про стягнення виконавчого збору (арк. спр. 85-86).

Листом від 04 червня 2019 року № 11128/08 «Інформація про добровільне виконання виконавчого листа № 360/3250/18» Рубіжанське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду Рубіжанським ОУПФУ Луганської області прийнято рішення від 21 грудня 2018 року «Про відновлення нарахування та виплати ОСОБА_1 згідно рішення суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року у сумі 11289,38 грн, яку нараховано ОСОБА_1 у січні 2019 на виплату у лютому 2019 на рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України». У лютому 2019 року ГУПФУ в Луганській області пенсію за травень 2018 року не профінансовано. У зв`язку з набранням рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 360/3250/18 законної сили Рубіжанське ОУПФУ Луганської області рішенням від 15 березня 2019 року № 174 відновило ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01 травня 2018 року. У березні 2019 року ОСОБА_1 нараховано на виплату у квітні 2019 року пенсію за віком за період з 01 травня 2018 року по 31 березня 2019 року в розмірі 114813,00 грн та поточну пенсію за квітень 2019 року в сумі 13208,58 грн, включено заявку на фінансування виплати до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на квітень 2019 року. У квітні 2019 ГУПФУ в Луганській області профінансовано виплату пенсії на користь ОСОБА_1 за травень 2018 року в сумі 11289,38 грн. ГУПФУ в Луганській області у травні 2019 року профінансовано виплату ОСОБА_1 поточної пенсії за травень 2019 року в розмірі 13208,58 грн. З дня набрання рішенням суду законної сили нарахування поточної пенсії ОСОБА_1 не припинялось. Виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2019 року ГУПФУ в Луганській області профінансовано не в повному обсязі, що свідчить про існування об`єктивних причин, які унеможливлюють виконання рішення суду та не залежать від волевиявлення боржника. З метою повного виконання рішення суду Рубіжанським ОУПФУ Луганської області до ГУПФУ в Луганській області направлено лист від 29 травня 2019 року № 144/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3250/18 для виплати пенсії ОСОБА_1 », в якому Управління просило профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 квітня 2019 року у сумі 128021,58 грн (арк. спр. 17-18, 73-76).

На підтвердження обставин, вказаних у листі від 04 червня 2019 року № 11128/08 Рубіжанське ОУПФУ Луганської області до Відділу надано: довідку від 31 травня 2019 року про розмір призначеної та фактично отриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 квітня 2018 року по 30 червня 2019 року; копію рішення від 21 грудня 2018 року б/н; копії листа від 21 грудня 2018 року № 3309/03.2-31К; копію супровідного листа Першого апеляційного адміністративного суду; копію рішення від 15 березня 2019 року № 174; копію листа від 15 березня 2019 року № 483/03.2-31К; копію листа від 29 травня 2019 року № 1444/03.2-31К (арк. спр. 77-84).

Держаним виконавцем направлено Рубіжанському ОУПФУ Луганської області направлено вимогу від 16 липня 2019 року № 4606 (арк. спр. 69), у відповідь на яку отримано лист Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 01 вересня 2019 року № 14367/03.2, в якому вказано обставини, аналогічні викладеним у листі від 04 червня 2019 року № 11128/08. Додатково вказано, що Управлінням до ГУПФУ в Луганській області 29 липня 2019 року направлено лист № 2020/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3250/18 для виплати пенсії ОСОБА_1 » та додано копію цього листа (арк. спр. 58-68).

У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 26 травня 2020 року про накладення штрафу на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 7, 57).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.

Судом з вищеописаних письмових доказів встановлено, що Рубіжанським ОУПФУ Луганської області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Твердження Рубіжанського ОУПФУ Луганської області, що на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ним рішення суду вже виконано, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки без фактичної виплати стягувачу нарахованої пенсії за віком за період з 01 червня 2018 року по 30 квітня 2019 року у сумі 128021,58 грн, доказів здійснення якої не надано ані державному виконавцю, ані суду, рішення суду у справі № 360/3250/18 не може вважатися виконаним.

Як зазначає Рубіжанське ОУПФУ Луганської області, часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідного фінансування від ГУПФУ в Луганській області, на підтвердження чого надає, зокрема рішення від 21 грудня 2018 року б/н «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду», від 15 березня 2019 року № 174 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду», листи від 29 травня 2019 року № 144/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3250/18 для виплати пенсії ОСОБА_1 » та від 29 липня 2019 року № 2020/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3250/18 для виплати пенсії ОСОБА_1 », довідку про розмір призначеної і фактично отриманої ОСОБА_1 пенсії.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд погоджується з твердженнями, що Рубіжанське ОУПФУ Луганської області за відсутності відповідного фінансування від ГУПФУ в Луганській області не може виконати рішення суду у справі № 360/3250/18 у повному обсязі. При цьому, позивачем вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду та отримання відповідного фінансування.

Вищеописаними доказами також підтверджено відсутність у боржника коштів на виконання рішення суду, тому твердження відповідача в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з Державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями Рубіжанського ОУПФУ Луганської області, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими, тому постанова державного виконавця від 26 травня 2020 року ВП № 59189250 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується тверджень представника відповідача щодо недотримання позивачем порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 (далі - Порядок № 649) цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 649 у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні: боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Отже, Порядок № 649 стосується виключно виконання судових рішень щодо виплати пенсії, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У межах спірних правовідносин судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, призначення, перерахунок і виплата якої регламентуються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Абзацом двадцять другим статті 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1058-IV система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів. Перший рівень - солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною другою статті 72, пунктом 1 частини першої статті 73 Закону № 1058-IV кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом.

Поряд з виплатою пенсій, призначених за Законом № 1058-IV, органи Пенсійного фонду України також здійснюють виплату пенсій, фінансування яких здійснюється не за рахунок коштів Фонду, а з Державного бюджету України. Наприклад, пенсій призначених за Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Так, статтею 8 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що стягувач отримує пенсію за віком, виплата якої здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а не за рахунок коштів Державного бюджету України, суд вважає безпідставними твердження представника відповідача щодо недотримання позивачем процедури виконання судового рішення, визначеної Порядком № 649.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 06 липня 2020 року № 438 (арк. спр. 36).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 2102,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місцезнаходження: 93009, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 35 А, код за ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок 22, код за ЄДРПОУ відсутній) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26 травня 2020 року ВП № 59189250 про накладення на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, код а ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.О. Пляшкова