Справа № 160/4361/20
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року Справа № 160/4361/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКоренева А.О.
за участі секретаря судового засіданняКандиби Ю.О.
представника позивача - Пащенка І.В., представника позивач - Капран І.В. представника відповідача - Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯФФО" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯФФО" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року прийнята справа до провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року відкладено підготовче засідання.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 13 липня 2020 року.

13 липня 2020 року у судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити посилаючись на доводи викладені у позовній заяві та поясненнях до нього.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних з огляду на таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на підставі направлення від 18.02.2020 року № 230-Н, наказу від 18.02.2020 року № 226-І прийнятого на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої з інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством (службова записка від 06 лютого 2020 року № 143/4.1-12.) у період з 19 лютого 2020 року по 27 лютого 2020 року було проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю позивача ТОВ «Яффо», місцезнаходження юридичної особи 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, бульвар Слави, 5К, кафе «Pizza Country», з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

За результатами інспекційного відвідування був складений Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 27 лютого 2020 року № ДН17606/1 861/АВ (далі - Акт №ДН17606/1861/АВ) згідно якого встановлено, що ТОВ «ЯФФО» фактично допустив до роботи без оформлення трудових відносин 5 працівників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 ) в порушення вимог частини 1 статті 21, частини 3 статті 24 КЗпП України.

28 лютого 2020 року інспектором праці Капінус В.П. складено припис про усунення виявлених порушень № ДН 17606/1861/АВ/П.

Акт № ДН 17606/1861/АВ від 27 лютого 2020 року та припис від 28 лютого 2020 року про усунення виявлених порушень № ДН17606/1861/АВ/П направлені на поштову адресу ТОВ «ЯФФО» 28 лютого 2020 року, які були отримані керівником ТОВ «ЯФФО» 14.03.2020року.

16 березня 2020 року директором ТОВ «ЯФФО» ОСОБА_8 направлено до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області заперечення на припис № 16/03-20.

На підставі Акту № ДНІ7606/1861/АВ Головним управлінням було винесено оскаржувані Припис від 28 лютого 2020 року про усунення виявлених порушень № ДН17606/1861/АВ/П та Постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 25 березня 2020 року № ДН17606/1861/АВ/ТД-ФС/89 на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України на позивача ТОВ «ЯФФО» накладено штраф у розмірі 236150.00 грн.

Позивач не погодившись із приписом та постановою звернувся до суду із позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В даному випадку Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України №Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019 року (далі - Порядок №823).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п. 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 19 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Згідно з п. 20 Порядку № 823, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Відповідно до п. 21 Порядку № 823, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

У відповідності до п. 23 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Згідно з п. 27 Порядку № 823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк, заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності не вживаються (п. 28 Порядку № 823).

Вирішуючи питання щодо наявності порушення трудового законодавства з боку позивача, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Так, судом встановлено, що ТОВ «ЯФФО» на підставі договору оренди від 01 серпня 2019 року, укладеного з приватним підприємством «СЛОТ», використовує нежитлове приміщення площею 20 кв. метрів, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, будинок 5 К, для здійснення видів діяльності, передбачених Статутом підприємства. Ця площа використовується ТОВ «ЯФФО» для здійснення основного виду економічної діяльності (КВЕД) 56.30 - обслуговування напоями.

Відповідно до штатного розкладу на підприємстві «ЯФФО» офіційно працевлаштовані 2 особи: директор ТОФ «ЯФФО» - ОСОБА_8 , який перебуває на посаді з 25.05.2016 року на підставі наказу від 24.05.2016 по теперішній час, та ОСОБА_9 , яка перебуває на посаді з 31.01.2020 року на підставі наказу № 01-к від 31.01.2020 року .

Крім того, судом встановлено, що відповідно до договору оренди від 01 серпня 2019 року, укладеного між ПП «СЛОТ» та Фізічною особою - підприємцем ОСОБА_8 частину вищевказаного нежитлового приміщення площею 50 кв. метрів, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , використовує ФОП ОСОБА_8 для здійснення своєї діяльності.

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що інспекційне відвідування проводилось саме у ТОФ «ЯФФО», яке здійснювало свою діяльність за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, будинок 5 К.

ТОВ «ЯФФО» у листі від 16 березня 2020 року повідомило відповідача про те, що приміщення за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, будинок 5 К, ним використовується частково для здійснення своєї основної діяльності, зокрема бару в якому працює два працівника ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які оформленні у відповідності до норм Кодексу законів про працю України, іншу частину приміщення використовує ФОП ОСОБА_8 для здійснення своєї діяльності.

Доводи відповідача про те, що допуск ТОФ «ЯФФО» до роботи 5-ти працівників ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 підтверджується письмовими поясненнями вказаних осіб, суд не приймає до уваги, оскільки із місту вказаних пояснення неможливо встановити, що вони працювали саме у ТОФ «ЯФФО», оскільки зазначене лише місце як «Pizza Country».

Долучена до матеріалів справи копія рахунка № 76874 від 21.02.2020 року також не підтверджує наявність трудових відносин між позивачем та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 , ОСОБА_10 .

Суд зауважує, що відповідачем не доведено належність кафе «Pizza Country» Товариству з обмеженою відповідальністю «ЯФФО».

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем у відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Українине не доведено порушення ТОФ «ЯФФО» вимог частини 1 статті 21, частини 3 статті 24 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що твердження Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України є помилковими, а відтак, прийняті на підставі цих висновків припис про усунення виявлених порушень та постанова про накладення штрафу, є необґрунтованими та такими, що прийняті без врахування всіх істотних обставин.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені обставини справи, на думку суду, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, як наслідок, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області не доведено правомірність та обґрунтованість припису ДН17606/1861/АВ/Пта постанови № ДН 17606/1861/АВ/ТД-ФС/89 від 25 березня 2020 року про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯФФО», з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯФФО» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯФФО" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень №ДН17606/1861/АВ/П від 28.02.2020 року.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН17606/1861/АВ/ТД-ФС/89 від 25.03.2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯФФО" (ЄДРПОУ-35864261) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5644,25 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 39788766).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 липня 2020 року.

Суддя А.О. Коренев