Справа № 487/1682/20
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1682/20
Провадження № 2-а/487/73/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

23.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій просив скасувати постанову серії ЕАК № 1561379 від 27.09.2019 року щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував вимоги тим, що вказана постанова є незаконною, з огляду на те, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Також відповідач виніс оскаржувану постанову без оголошення посадової особи, яка розглядає справу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Крім того, оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Правила дорожнього руху позивач не порушував. Так 27.09.2019 року близько 23.50 год. по вул. Кузнецька керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 він рухався в напрямку центру міста з дотриманням Правил дорожнього руху України та був зупинений поліцейськими, які надали йому в якості доказу відеофіксацію його руху. На даному відео видно, що розмітка, яка б ділила напрямок на дві смуги відсутня, тому доказати патрульним правопорушення позивача на місці зупинки не вдалося з огляду на зазначене відео. У місці, де він рухався не було дорожньої розмітки та дорожніх знаків, які би вказували на кількість смуг. Також дорожнє полотно вулиці не в належному стані, має багато ям та люків, що не дає можливості безпечно керувати автомобілем, що позивач патрульним и пояснив, але ними була складена постанова.

На підставі викладеного просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач до судового не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з відстав викладених у позові.

Представник відповідача до судового не з`явився, надав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так, під час патрулювання 27.09.2019 року командиром взводу Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Назаренко О.Ю . разом з напарниками було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме водій транспортного автомобіля ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, яка має дві смуги для руху в одному напрямку у лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот при вільній правій смузі, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України. Після чого було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Командир взводу Назаренко О.Ю. підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.11.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Командир взводу Назаренко О.Ю. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті. Згідно ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис запропоновано отримати копію постанови, але водій відмовився отримувати копію постанови відповідно до чого її було направлено позивачу поштовим відправленням. Також зазначив, що позивачем не надано доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач зазначив, що вважає відзив відповідача безпідставним та необґрунтованим, з тих підстав, що поліцейський патрульної поліції безпідставно виніс оскаржувану постанову та наклав адміністративне стягнення на позивача, а висновки відповідача, які вказані у відзиві є такими, що не заслуговують на увагу суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено.

Згідно зі ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 27.09.2019 року командиром взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенантом поліції старшим лейтенантом поліції Назаренко О.Ю. було винесено постанову серії ЕАК № 1561379 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 27.09.2019 року о 23.50 годин в м. Миколаєві вул. Кузнецька водій транспортного автомобіля ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, яка має дві смуги для руху в одному напрямку у лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот при вільній правій смузі, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненнi, чи пiдлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також з`ясувати iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно п. 11.2. Правил на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Пункт 11.5 ПДР передбачає, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено п. 11.5 ПДР України. Також у постанові не зазначено про наявність чи відсутність двох смуг на проїзній частині та дорожньої розмітки.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що командиром взводу Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Назаренко О.Ю. при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про наявність чи відсутність вини позивача, а саме не допитав свідків, та не надав будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував Правила дорожнього руху, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАК № 1561379 від 27.09.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. справа.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1561379 від 27 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б, .

Суддя В.О. Гаврасієнко