Справа № 280/3986/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

20 липня 2020 року Справа № 280/3986/20 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати дії про внесення розрахунок вислуги років вигаданих періодів роботи на різних роботах в період з 18.03.1972 по 01.07.1978, вказаних в розрахунку протиправними;

2) визнати дії про внесення в розрахунок вислуги років вигаданих щорічних звільнень 31.12 та прийомів на роботу 01.01 наступного року в період з 02.07.1978 по 05.01.1987, вказаних в розрахунку протиправними;

3) зобов`язати відповідача провести обчислення вислуги років позивача відповідно до пункту 2 Порядку.

Ухвалою суду від 22.06.2020 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви без руху шляхом подання до суду: 1) позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, у якій необхідно вказати: - інформацію про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів доданих до позовної заяви; - власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; 2) засвідчених належним чином копій письмових доказів, які додані до позовної заяви для суду та для відповідача; 3) заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом із заначенням причин та наданням доказів поважності причин його пропуску.

07.07.2020 на усунення недоліків позовної заяви від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, у якій зазначено:

- інформацію про те, що позивачем не подано до суду іншого позову з таким самим предметом та з тих самих підстав;

- інформацію про наявність у позивача та відповідача письмових доказів доданих до позовної заяви.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом, з посиланням на постанову Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» позивачем зазначено, що кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

До заяви додано засвідчену копію наказу Міністерства транспорту України від 24.12.1993 №523 «Про реорганізацію Запорізького авіапідприємства (на 2 арк. в 2 прим.) та постанову Пленуму ВСУ №9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя (на 6 арк. в 2 прим.).

У період з 06.07.2020 по 19.07.2020 головуючий суддя Семененко М.О. перебував у відпустці відповідно до наказу №218 від 26.06.2020 «Про надання відпустки».

Розглянувши подані позивачем документи на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 22.06.2020, необхідно зазначити таке.

На усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду було визначено необхідність подання до суду засвідчених належним чином копій письмових доказів, які додані до позовної заяви, для суду та для відповідача, однак позивачем до суду надано засвідчену копію лише одного письмового доказу, який первинно був доданий до позову в якості додатку (наказ Міністерства транспорту України від 24.12.1993 №523 «Про реорганізацію Запорізького авіапідприємства в 2 прим.).

Крім того, вищевказаною ухвалою було визначено необхідність подання заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом із заначенням причин та наданням доказів поважності причин його пропуску, однак позивачем не подано таку заяву.

Згідно з ч.1 та 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листів органів Пенсійного фонду від 05.02.2015, від 12.04.2017, однак до суду звернувся 16.06.2020, тобто з порушенням шестимісячного строку, встановленого для звернення до адміністративного суду.

Слід зазначити, що суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала позовну заяву. При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі, підтверджені належними доказами, обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та, що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України, п. 47).

Не заперечуючи наявності дискреційних повноважень у національних судів щодо вирішення питання про поновлення строку на звернення до суду, апеляційне чи касаційне оскарження, Європейський суд з прав людини підкреслює, що останні повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження строків втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності подовжених строків (рішення від 10 травня 2012 року у справі Безруков проти Росії, п. 34).

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про поважність причин пропуску такого строку (див., наприклад, рішення від 7 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії, п. 109).

Слід зазначити, що встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності має на меті забезпечення передбачуваності для відповідача та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності, зокрема і щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду також є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Оскільки позивачем не подано заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом із заначенням причин поважності причин його пропуску, та не надано доказів існування перешкод, які б заважали йому звернутись за захистом порушеного права у спірних правовідносинах в межах строку звернення до суду, установленого процесуальним законом, у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, позивачем не було усунуто усі недоліки позовної заяви у спосіб та у строк, визначений ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2020.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позивачем, у встановлений судом строк не було усунуто всі недоліки позовної зави, зазначені в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2020, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

При цьому, необхідно звернути увагу, що повернення позовної заяви не призводить до ситуації, коли особа позбавляється права на судовий захист, оскільки це не перешкоджає позивачу після усунення обставин, з яких позовну заяву було повернуто, повторно звернутись до суду.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 20.07.2020.

Суддя М.О. Семененко