Справа № 500/147/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/147/20 пров. № А/857/6025/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року, ухвалене суддею Подлісною І.М. у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 500/147/20 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнути з приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» 3034,90 грн. фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є суб`єктом на якого, відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, покладено обов`язок зі сплати витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Відповідач, у встановлений цією Інструкцією строк, не компенсував витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку ОСОБА_1 пенсії, яка призначена на пільгових умовах, у розмірі 3034,90 грн., що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, яка призначена на пільгових умовах.

На думку позивача, захист порушеного права можливий шляхом стягнення на користь Пенсійного фонду України витрат на виплату та доставку ОСОБА_1 , як колишньому працівнику відповідача, пенсії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» 3034,90 грн. фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржило приватне агропромислове підприємство «Білобожницьке», подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що суд першої інстанції не з`ясував чи отримав відповідач від позивача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах та чи є позивач правонаступником підприємства у якому працював ОСОБА_1 , і якому призначена пенсія на пільгових умовах.

Відповідач зазначає, що позивач не надсилав відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, яка призначена на пільгових умовах, а тому, на думку відповідача, він позбавлений обов`язку їх сплатити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що приватне агропромислове підприємство «Білобожницьке» є платником внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зобов`язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

За період з березня 2018 року по грудень 2019 року відповідач допустив заборгованість щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 3034,90 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив заборгованість щодо витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, то позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах є обґрунтованою, оскільки відповідач допустив заборгованість з цього платежу, що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

У розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах вказано, що ОСОБА_1 пенсія за віком на пільгових умовах призначена 07.11.2017 року, стаж роботи у приватному агропромисловому підприємстві «Білобожницьке» 1 рік 8 місяців, частка сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах цього підприємства складає 8,54 відсотки.

Апеляційний суд встановив те, що приватне агропромислове підприємство «Білобожницьке» як юридична особа зареєстроване 09.02.2000 року.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи відповідача про те, що відповідач не є правонаступником аграрно-акціонерного господарства імені Лесі Українки с. Білобожиця, Чортківського району, Тернопільської області, для цієї справи не мають значення, оскільки фактичні розрахунки витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, стосуються лише періоду у якому ОСОБА_1 працював у приватному агропромисловому підприємстві «Білобожницьке».

Пунктами 6.4 та 6.7 розділу 6 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, відповідно до цих нормативних положень суб`єкт, який відшкодовує витрати Пенсійного фонду України, на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, набуває обов`язок із їх сплати у випадку, якщо він отримав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, згідно з додатком 6 Інструкції.

Водночас, позивач не надав доказів про те, що направив, а відповідач отримав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, згідно з додатком 6 Інструкції.

Таким чином, доводи відповідача з приводу того, що відповідач не був поінформований про розмір витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які відповідач має обов`язок відшкодувати, є слушними.

Тому, у зв`язку з тим, що позивач не надав доказів про надіслання та/або отримання відповідачем розрахунків про розмір витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, апеляційний суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив те, що за подання апеляційної скарги приватне агропромислове підприємство «Білобожницьке» сплатило судовий збір у сумі 3153 грн., відповідно до платіжного доручення № 261 від 14.06.2020 року.

Отже, на користь приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» необхідно відшкодувати 3153 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 500/147/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь приватного агропромислового підприємства «Білобожницьке» сплачений судовий збір у сумі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 23.07.2020 року