Справа № 607/3039/20
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 Справа №607/3039/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Гнатенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.02.2020р. серії БАА №390374,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП у Львівській області, надалі відповідач, про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12.02.2020р. серії БАА №390374.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 12 лютого 2020 року його було зупинено працівниками патрульної поліції у Львівській області і винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за нібито вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вважає прийняту постанову незаконною, оскільки обставини нібито вчиненого правопорушення ґрунтувалися виключно на суб`єктивній думці інспектора поліції без долучення належних доказів в підтвердження вчинення порушення вимог ПДР України. Обгін поліцейського автомобіля ним був здійснений не на перехресті доріг, а за його межами відразу після його завершення. На його зауваження поліцейський уваги не звернув та прийняв відповідну постанову, в якій, крім іншого, не зазначеного конкретного місця нібито скоєного правопорушення. За таких обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно та необґрунтовано, без з`ясування дійсних обставин справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову.

Згідно поданої заяви ОСОБА_1 просить розглянути справу за його відсутності, а позов - задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву разом із диском відеофіксації із камери реєстратора патрульного автомобіля. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки поліцейським належним чином зафіксоване порушення ОСОБА_1 порушення вимоги ПДР України, а саме проведення обгону патрульного автомобіля на перехресті доріг і прийнято законну постанову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №390374, водій ОСОБА_1 12 лютого 2020 року о 11 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen CC» номерний знак НОМЕР_1 на а/д Тернопіль-Львів здійснив обгін на перехресті доріг, чим порушив вимоги п. 14.6 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не обґрунтована належними доказами.

Так, вимогами ст. 283 КУпАП чітко встановлено, що постанова повинна містити, зокрема, місце вчинення адміністративного правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що інспектором поліції не зазначено місце вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не зазначено технічного засобу, яким здійснено відеофіксацію правопорушення, про наявність якого свідчать матеріали справи і який долучений відповідачем до відзиву на позов.

Крім цього, при дослідженні відеозапису події, який долучений відповідачем до відзиву, чітко проглядається, що патрульний автомобіль проїжджає перехрестя доріг (Т подібне) на автомобільній дорозі, перед яким знаходиться дорожній знак, який вказує на наявність такого перехрестя та відразу після завершення перехрестя і вже на прямій ділянці дороги водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_1 проводить обгін патрульного автомобіля, за наслідком якого водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції.

Із долученого відеозапису із камери відеореєстратора патрульного автомобіля не підтверджено факт здійснення обгону водієм ОСОБА_1 патрульного автомобіля в зоні дії знаку «перехрестя доріг» та проведення такого обгону на перехресті доріг, а прослідковується проведення обгону після перехрестя.

Таким чином, суд вважає, що вимоги ст. 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП належним чином не виконані, оскільки не з`ясовано всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме доведення належними і допустимими доказами вчинення особою порушення ПДР України, внаслідок чого наступає адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП не підтверджена достатніми, допустити доказами, не відповідає вимогам КУпАП, суд приходить до висновку щодо скасування постанови серії БАА №390374 від 12.02.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 122, 247, 251, 258, 280, 285, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 14, 73, 74, 77, 78, 90, 242-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.02.2020р. серії БАА №390374 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.02.2020р. серії БАА №390374 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмий апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1. Відповідач: ГУНП у Львівській області , м.Львів, пл. Генерала Григоренка,3, код 40108833.

Повний текст рішення складено 16 липня 2020 року.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський