Справа № 266/778/20
Суддя: Федотова В. М.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/778/20
Провадження № 2-а/266/31/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області :

в складі головуючого судді Федотової В.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 29.01.2020 року Адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради розглянула протокол Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області № 181220 від 08.01.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 108 від 29.01.2020р., винесеною відповідачем, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, з якою він не погоджується, вважає незаконною, необґрунтованою, виходячи з наступних підстав. У вказаному протоколі зазначено, що він знаходячись за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 92А, на робочому місці у якості стажувальника, продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , алкогольний виріб, пиво-ель «Піно-Колада» сидр 5,0-6,9 об., чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 156 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч. 2 ст. 156 КУпАП, суб`єктом адміністративного правопорушення за даною статтею може бути працівник підприємства торгівлі або громадського харчування, а будь-які докази того, що він є працівником даного підприємства у матеріалах справи відсутні. Працівниками поліції порушено процедуру опитування неповнолітньої особи, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що первинні пояснення у неповнолітньої ОСОБА_2 відбиралися у присутності педагога або батьків. Підприємство, яке знаходиться за адресою, вказаною у протоколі, обладнане реєстратором розрахункових операцій, у зв`язку з чим підтвердженням здійснення продажу неповнолітній особі алкогольного виробу повинен бути фіскальний касовий чек на товари, однак в адміністративних матеріалах такий чек відсутній. Дана нестандартна ситуація з ним сталася вперше, до цього моменту він не притягався до адміністративної відповідальності, тому він у стані душевного хвилювання і через нерозуміння як треба поводитись у таких ситуаціях, піддався на вмовляння осіб, які склали протокол, і підписав цей документ, не надавши жодних заперечень по суті правопорушення, яке він нібито скоїв.

Отже, Адміністративною комісією при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП не надано оцінку тому факту, що жодних об`єктивних доказів реалізації у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення, як і доказів того, що цей товар вилучався у неповнолітньої, не надано, що свідчить про порушення вимог ст. 245 КУпАП, тому він просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 108 від 29.01.2020 р., винесену Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.02.2020року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

17.03.2020р. представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву про скасування постанови. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки адміністративною комісією було прийнято рішення, що факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується, поясненнями неповнолітньої особи ОСОБА_2 , протоколом огляду від 08.01.2020, рапортом. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 особисто підтвердив факт продажу алкогольного напою, про що наявна відмітка в матеріалах справи, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях позивача, а також із пояснень, які він надав під час засідання Адміністративної комісії при виконавчому комітеті , про що зроблена відмітка в постанові. Посилання позивача на те що в матеріалах адміністративної справи відсутній фіскальний чек, є необґрунтованим, так як ОСОБА_1 особисто надав пояснення, які наявні в матеріалах справи вказав, що чек видає лише в разі продажу товару по безготівкові формі розрахунку. На засідання Адміністративної комісії при виконавчому комітеті 29.01.2020 року, позивач визнав свою провину. Наголошував на том, що даний факт трапився з ним вперше, дівчина виглядала приблизно на 23 роки, тому він не попросив у неї документи та в подальшому буде просити надати паспорт. Вважають, що оскаржувана постанова винесена законно і обґрунтовано, тому підстав для її скасування не має.

23.03.2020р. позивач надав до суду відповідь на відзив, якою вважав, що його позовні вимоги повинні бути задоволені у повному обсязі, оскільки у відзиві відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

18.06.2020р. позивач надав до суду додаткові письмові пояснення, в яких заявлені позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою № 108 від 29.01.2020 року, винесеною Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 гривень. З постанови слідує, що 08.01.2020р. об 11.00год. виявлено, що ОСОБА_1 знаходячись у торгівельному павільйоні «Клуб пива» за адресою: м.Маріуполь, пр. Металургів, буд. 92А, на робочому місці, продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , алкогольний виріб, пиво-ель «Піно-Колада» сидр 5,0-6,9 об., об`ємом 1 л., за ціною 32,00грн. ( а.с. 8).

Частина 2 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» .

Відповідно до частини першої цієї статті зазначеного Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В свою чергу статтею 255 КУпАП визначено, що складають протоколи у справах за ч.2 ст.156 КУпАП уповноважені нате посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно з ч.1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті ч. 3 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови, приймає відповідне рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Правовідносини з приводу обігу та реалізації алкогольних напоїв унормовані, зокрема, приписами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Так, відповідно до положень згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з ч. 4 цієї статті продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Таким чином, законодавцем запроваджено безальтернативне застереження у вигляді заборони продажу пива та алкогольних напоїв особі, котра не досягла 18-річного віку.

У цілях виконання вимог закону продавцеві надано право витребовувати у фізичної особи-громадянина документи про вік і у разі відсутності таких документів, або у разі виявлення факту недосягнення вікового цензу - відмовляти у вчинені правочину купівлі-продажу товару.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Механізм застосування санкцій визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (затверджений постановою КМУ від 02.06.2003р. №790; далі за текстом - Порядок №790).

З наданих до відзиву відповідачем матеріалів, а саме копій матеріалів адміністративної справи слідує, що постанова № 108 від 29.01.2020 була винесена на підставі протоколу серії АПР18 № 181220 від 08.01.2020 року до якого долучені письмові пояснення позивача і неповнолітньої особи, якій було здійснено продаж пива-ель, копії паспортів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 , копія ліцензії з додатком, протокол огляду від 08.01.2020р.

Як вбачається з вказаних матеріалів, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, позивач підтвердив, власноруч написавши в протоколі про адміністративне правопорушення «08.01.2020р. я реалізував неповнолітній алкогольний виріб, ель «Піно-колада» сидр 5,0-6,9об., не перевірив її вік, більше так робити не буду» та в письмових поясненнях вказав «що чек про покупку «Піно-колади» не видав, т.я. дівчина заплатила готівкою».

Доводи позивача , що доказів реалізації ним неповнолітній у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення не встановлено, оскільки відсутній розрахунковий документ - спростовуються вищенаведеним доказами з боку відповідача.

На засіданні адміністративної комісії було всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, взято до уваги пояснення викладені на окремому аркуші справи, та в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, було заслухано особисті пояснення позивача, в яких ОСОБА_1 визнав продаж пива неповнолітній особі.

Суд вважає, що відсутність розрахункового документа не свідчить про відсутність реалізації неповнолітній у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення, оскільки позивач особисто визнав вчинення даного правопорушення, крім того доказів того, що реалізація не відбулася, позивач не надав ні комісії, ні суду.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КпАП України, отже адміністративною комісією при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради 29 січня 2020 року правомірно винесено постанову № 108 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.156 КУпАП, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позовні вимоги є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а тому суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а дії відповідача з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірними та приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Федотова В. М.