Справа № 280/4788/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

21 липня 2020 рокуСправа № 280/4788/20
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Селянського (фермерського) господарства «Лідія» до Новоукраїнської сільської ради Більмацького району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Селянського (фермерського) господарства «Лідія» (далі - позивач) до Новоукраїнської сільської ради Більмацького району Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення тринадцятої (позачергової) сьомого скликання Новоукраїнської сільської ради Більмацькому району Запорізької області від 22.11.2019 №14 «Про продовження терміну дії та внесення змін до договору оренди землі №186 від 26.11.2019 укладеного з СФГ «Лідія» (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0118)».

Відповідно ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.11.2009 між Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області та С(Ф)Г « Лідія » укладено договір оренди землі №186, щодо надання в оренду земельної ділянки загальною площею 1,600 га. строком на 10 років.

У зв`язку із майбутнім закінченням строку договору оренди земельної ділянки позивач звернувся до відповідача з заявою про продовження строку дії договору оренди.

Рішенням Новоукраїнської сільської ради від 22.11.2019 №14 «Про продовження терміну дії та внесення змін до договору оренди землі №186 від 26.11.2009 укладеного СФГ «Лідія» (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0118)», яким вирішено не продовжувати термін дії договору оренди землі №186 від 26.11.2009 укладений з СФГ «Лідія» в особі голови Боркуна Віктора Івановича на користування земельною ділянкою площею 1,600 га, кадастровий номер :09:001:0118, за згодою сторін.

У зв`язку із незгодою з рішенням Новоукраїнської сільської ради від 22.11.2019 №14 «Про продовження терміну дії та внесення змін до договору оренди землі №186 від 26.11.2009 укладеного СФГ «Лідія» (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0118)» позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, частиною 3 статті 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Суддя зазначає, що під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу.

Суд зазначає, що органи місцевого самоврядування можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. Причому статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права - цивільні чи публічні вони мають намір реалізувати.

У даній справі спір пов`язаний з реалізацією земельних прав позивача, зокрема права оренди земельної ділянки - кадастровий номер :09:001:0118, оскільки позивач вважає, що відповідачем порушено порядок розгляду заяви про продовження строку оренди спірної земельної ділянки та протиправно прийнято рішення про відмову в продовжені строку оренди.

Відповідач - Новоукраїнська сільська рада у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, а права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із господарських правовідносин та стосуються питання продовження договору оренди земельної ділянки, а точніше відмови у його продовженні.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є Новоукраїнська сільська рада, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий, оскільки спір між сторонами стосується договірних відносин щодо оренди спірної земельної ділянки, тобто носить цивільно-правовий характер.

Суд зазначає, що даний позов не містить визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України вимог щодо скасування або визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування у сфері публічно-правових відносин, оскільки предметом спору є питання умов продовження права оренди на земельну ділянку, і в розглядуваному випадку відповідач не здійснює владних управлінських функцій, а є рівноправним суб`єктом земельних відносин в процесі реалізації права розпорядження земельною ділянкою відповідно до статті 5 Земельного кодексу України.

Слід зазначити, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Згідно зі статтею 5 Земельного кодексу України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Суд зазначає, що з моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами, та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 по справі №539/1957/16-а, від 12.06.2019 по справі №0640/3558/18.

Суд зауважує, що під час розгляду даної справи неминуче виникне питання правомірності припинення договору оренди землі між орендодавцем та орендарем, тобто правомірність припинення угоди між сторонами, що не може бути предметом адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку із необхідністю продовження строку дії договору оренди від 26.11.2009 №186, то відповідно зазначений спір повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 21, 170, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №280/4788/20 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Лідія» до Новоукраїнської сільської ради Більмацького району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити Селянському (фермерському) господарству «Лідія» його право на звернення з позовом до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя І.В. Новікова