Справа № 440/3796/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

21 липня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/3796/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Пузиківська" , Державного реєстратора Заїчинської сільської ради Похилець Юлії Миколаївни , Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Сень Анни Сергіївни про визнання дій протиправними, скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Пузиківська", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Пузиківська", Державного реєстратора Заїчинської сільської ради ОСОБА_2 Юлія Миколаївна, Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Сень Анна Сергіївна в якій просить:

- визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Сень Анна Сергіївна при прийнятті рішення про державну реєстрацію іншого речового права від 03 листопада 2015 року 18:05:25 та внесенню записів за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

- скасувати у номері запису про інше речове право: 11881622, Зміст, характеристика іншого речового права: Строк дії: 25 листопада 2019 року, з правом пролонгації,

- визнати протиправними дії державного реєстратора Похилець Юлії Миколаївни Заїченської сільської Полтавської області при прийнятті рішення про державну реєстрацію іншого речового права від 17 липня 2019 року 21:29:16 та внесенню записів за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

- скасувати прийняте рішення з відповідним записом про реєстрацію змін до іншого речового права з описом змін 17 липня 2019 року 21:30:43 індексний номер рішення 47829989 ОСОБА_3 , Заїченська с/рада Полтавської області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на таке.

25 листопада 2014 року між ТОВ Агрофірма "Пузиківська" (ореднар) та ОСОБА_1 (орендодавець) укладено договір оренди землі.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

У подальшому орендодавцем подано цивільний позов про визнання договору оренди земельної ділянки не дійсним, за результатами розгляду якого 16 червня 2017 року ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області провадження у справі закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

03 листопада 2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Сень Анною Сергіївною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено запис: Зміст, характеристика іншого речового права: "строк дії 25 листопада 2019 року, з правом пролонгації".

17 липня 2019 року державним реєстратором Похилець Юлією Миколаївною Заїченської сільської Полтавської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено зміни: "строк дії 25 листопада 2019 року змінено на строк дії 25 листопада 2019 року, з правом пролонгації".

При цьому 01 липня 2019 року ОСОБА_1 направлено до ТОВ АФ "Пузиківська" лист повідомлення про відмову у поновленні договору оренди.

Листом від 23 серпня 2019 року ТОВ АФ "Пузиківська" повідомило Чуб О.І. про бажання продовження договору оренди

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zаndv. Аustria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно із підпунктами 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи зі сторони суб`єкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин.

Крім того, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад і участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового), конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

ОСОБА_1 обґрунтовує своє звернення до суду тим, що 25 листопада 2014 року нею, як орендодавцем, укладено договір земельної ділянки із ТОВ Агрофірма "Пузиківська" строком на 5 років, тобто до 24 листопада 2019 року. Однак, за твердженнями позивача, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено зміни, а саме: "змінено строк дії договору оренди землі - 25 листопада 2019 року з правом пролонгації". Що в подальшому стало підставою для звернення ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" до Глобинського районного суду Полтавської області із позовною заявою про визнання укладеною із ОСОБА_1 додаткової угоди. При цьому орендодавець неодноразово звертався до орендаря із повідомленнями про відмову в поновленні строку дії договору оренди та в судовому порядку намагався розірвати договір оренди.

Отже, позивач, оскаржуючи реєстраційні дії, фактично не погоджується із правомірністю внесення змін до договору, в частині строку дії.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

Таким чином, враховуючи предмет спору та суб`єктний склад сторін, суд дійшов висновку, що цей спір не підлягає вирішенню судом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а тому має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, із врахуванням вищенаведеного у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 170, 171 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма " Пузиківська" , Державного реєстратора Заїчинської сільської ради ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Сень Анни Сергіївни про визнання дій протиправними, скасування рішень.

Роз`яснити позивачу, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до відповідного місцевого суду в порядку, передбаченому Цивільного процесуального кодексу України

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя С.О. Удовіченко