Справа № 522/8064/20
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8064/20
Номер провадження 2-а/522/340/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Полегенького В.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського управління Офісу великих платників податку Державної податкової служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив :

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась позивач із вказаним позовом та просить суд скасувати постанову від 24.04.2020 року, винесену заступником начальника управління - начальником відділу податкового супроводження підприємств оптової та роздрібної торгівлі Одеського управління Офісу ВПП ДПС Абрамовою І .М., якою ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 2 635,00 грн. за порушення п.1 ч.2 ст.6, ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та справу закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює головним бухгалтером КП «Теплопостачання міста Одеси», починаючи з 12.07.2017 року. 24.04.2020 року заступником начальника управління - начальником відділу податкового супроводження підприємств оптової та роздрібної торгівлі Одеського управління Офісу ВПП ДПС Абрамовою І.М. на підставі протоколу №61/28-10-53-09/14 про адміністративне правопорушення від 23.04.2020р., ухвалена оскаржувана постанова, з якою позивач не згодна.

З 2015 року відповідно до вимог законодавства, в т.ч. Закону України «Про теплопостачання», та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (надалі-Порядок), Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (надалі-Підприємство) було укладено договір банківського рахунку №85/1/ТГО-375/14 (у національній валюті) від 24.07.2014р. з філією - Одеське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» про відкриття рахунків із спеціальним режимом використання.

На підставі Постанови КМУ від 18.07.2014 № 217 з рахунку КП «ТМО» щоденно списується на користь НАК «Нафтогаз України», ПАТ «Одеська ТЕЦ», ПАТ «Одесагаз» та ПАТ «Укртрансгаз» близько 85 % надходжень від споживачів теплової енергії, у зв`язку з чим підприємство залишається без оборотних коштів та можливості здійснити виплату заробітної плати, оплату обов`язкових платежів до бюджету та всі інші платежі для забезпечення технологічного процесу, особливо в між опалювальний період.

Враховуючи постійний брак грошових коштів, Одеською міською радою прийнято рішення про виділення коштів КП «Теплопостачання міста Одеси» на виплату заробітної плати працівникам підприємства та оплату обов`язкових платежів до бюджету, що відбулося лише 21 січня 2020р. Грошові кошти виділяються засновником КП «ТМО» на підставі поданої заявки. Так, 13.01.2020р. до департаменту міського господарства ОМР, КП «ТМО» подана заявка із зазначенням фінансування витрат КП «Теплопостачання міста Одеси» з міського бюджету у січні 2020р. за КПКВ 1216012 КЕКВ 2610 (заявка від 13.012020р. №05/08-14 - додається). Про фінансування з місцевого бюджету підприємство дізнається лише при зарахуванні грошових коштів на бюджетний рахунок КП «ТМО», відкритий в Державній казначейській службі України.

Виписка по рахунку КП «ТМО» за 20.01.2020р., підтверджує, що грошові кошти з місцевого бюджету зараховані 20.01.2020р., при цьому зазначено, що вхідний залишок станом 20.01.2020р.; 15.01.2020р. становить 0,00 грн., тобто сплатити своєчасно єдиний внесок з казначейського рахунку не представлялося можливим в зв`язку з відсутністю коштів.

У виписці по рахунку КП «ТМО» за 21.01.2020р. зазначено, що вхідний залишок станом 21.01.2020р.; 20.01.2020р. становить 58 259 334,97 грн., тобто єдиний внесок із заробітної плати за грудень 2019р., що нарахований у січні 2020р. в сумі 5 033 739,43 грн. був сплачений 21.01.2020р. (проведено банком 21.01.2020р.), що підтверджується платіжним дорученням №1 від 16.01.2020р. Таким чином, вплинути на виплату єдиного внеску у позивача не було ніякого можливості.

Так же зазначено, що на рахунки КП «ТМО» накладено арешт згідно:

- постанови про арешт коштів боржника ЗВП 57142451 від 01.08.2019 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області на суму 15 931 510,21 грн.;

- постанови про арешт коштів боржника ВП 59819397від 04.11.2019 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на суму 7 145 863,94 грн.;

- постанови про арешт коштів боржника ВП 59819397 від 17.12.2019 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області на суму 30 907 876,14грн.

На підставі вищевикладених постанов про арешт коштів, усі видаткові операції підприємства по рахунку №UA0416451, включаючи виплату заробітної плати, сплату єдиного соціального внеску, оплату податків та зборів і інших обов`язкових зборів та платежів, повністю припинені з серпня 2019 року.

Таким чином, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідачем не в повній мірі встановлені обставини справи, що стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідачем до суду надано відзив на позов, відповідно до якого наполягає на законність та обґрунтованість ухваленої постанови та просить в позові відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що протоколом №53/28-10-53-09/8 про адміністративне правопорушення від 23.04.2020 року встановлено несвоєчасну сплату ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2019 року, порушення п. 1 ч. 2 ст.6, ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями).

З вказаним протоколом позивач не ознайомлена та письмові пояснення, не надавала.

24.04.2020 року заступником начальника управління - начальником відділу податкового супроводження підприємств оптової та роздрібної торгівлі Одеського управління Офісу ВПП ДПС Абрамовою І.М. на підставі протоколу №61/28-10-53-09/14 про адміністративне правопорушення від 23.04.2020 року, ухвалена оскаржувана постанова з підстави несвоєчасної сплати єдиного внеску за грудень 2019 року, порушення п. 1 ч. 2 ст.6, ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 2 635,00 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача при винесенні постанови та наявності в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, згідно ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Судом встановлено, що грошові кошти з місцевого бюджету зараховані на казначейський рахунок КП «ТМО» 20.01.2020р., при цьому у виписці по рахунку за 20.01.2020р. (а.с.___) зазначено, що вхідний залишок станом 20.01.2020р.; 15.01.2020р. становить 0,00 грн., тобто сплатити своєчасно єдиний внесок з казначейського рахунку не представлялося можливим в зв`язку з відсутністю коштів.

З виписці по рахунку КП «ТМО» за 21.01.2020р. вбачається, що вхідний залишок станом 21.01.2020р.; 20.01.2020р. становить 58 259 334,97 грн., тобто єдиний внесок із заробітної плати за грудень 2019р., що нарахований у січні 2020р. в сумі 5 033 739,43 грн. був сплачений 21.01.2020р. (проведено банком 21.01.2020р.), що підтверджується платіжним дорученням №1 від 16.01.2020р.

При цьому, як зазначила позивач, єдиний внесок за січень дійсно не було сплачено до 20 числа наступного місяця у зв`язку із накладенням арешту на поточний рахунок Підприємства № НОМЕР_1, який використовується підприємством для здійснення господарської діяльності, включаючи операції по виплаті заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску, оплату податків та зборів та інших обов`язкових зборів та платежів, на підставі постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, ВП №48495608 від 09.08.2018 року, ЗВП №57142451 від 01.08.2019 року; постанови про арешт коштів боржника ЗВП №59699263 від 02.08.2019 року другого Київського відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області, постанови ВП №59819397 від 05.09.2019 року відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Як встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, єдиний внесок за січень 2020 року був нарахований у грудні 2019 року в розмірі 5 033 739,43 грн. та сплачений 21.01.2020 року, що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 16.01.2020р..

Таким чином, у зв`язку з накладенням арешту на рахунки Підприємства всі видаткові операції, включаючи сплату єдиного соціального внеску, були припинені, а прострочення платежу сталося на один день.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, а повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України, при цьому, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

У справі Барбера , Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази щодо події правопорушення та вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимоги ст.280 КУпАП, згідно якої посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не виконав вимоги ч.2 ст.19 Конституції України.

Так, судом встановлено, що не сплата єдиного внеску за грудень 2019 року відбулась з порушенням встановленого законодавством строку за відсутності вини ОСОБА_1 , з причин, що не залежали від її волі. Таким чином, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення.

Окрім цього суд не враховує доводи наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, вважає їх необґрунтованими та такими що не відповідають обставинам справи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, за відсутності складу адміністративного правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

вирішив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського управління Офісу великих платників податку Державної податкової служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 27.04.2020 року винесену заступником начальника управління - начальником відділу податкового супроводження підприємств оптової та роздрібної торгівлі Одеського управління Одесу ВПП ДПС Абрамовою І.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 2635,0 гривен за порушення п.1 ч.2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування».

Справу про накладення адміністративного стягнення від 27.04.2020 року відносно ОСОБА_1 - закрити.

Звернути рішення до негайного виконання з моменту проголошення в порядку ст. 371 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Науменко

14.07.20