Справа № 580/2618/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року справа № 580/2618/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Паламаря П.Г., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (18018, м. Черкаси, пр. Хіміків, 50, кім. 515), в якій просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головною територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Я.В. від 02.08.2019 у виконавчому провадженні №53594995 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 84547,09 грн.;

-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Я.В. від 23.08.2019 про відкриття виконавчого провадження №59861438.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про стягнення виконавчого збору та відповідно про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, в наслідок того, що зміни внесені Законом № 2475-VIII погіршили становище боржника, а також те, що виконавчою службою фактично не стягнуто з боржника коштів за виконавчим листом №711/4132/14-ц від 05.02.2015, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси. Таким чином, відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Відповідач, належним чином повідомлений відзив на позов не подав.

22.07.2020 ухвалою суду перейдено до розгляду справи в письмове провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

17.03.2017 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №53594995 на підставі виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2014 № 711/4132/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 845470,90грн. У пункті 3 резолютивної частини вказаної постанови вказано про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 84547,09грн.

Судом встановлено, що 84547,09грн. становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

02.08.2019 постановою державного виконавця у ВП №53594995 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк» та у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та постановлено виділити в окреме провадження вимогу про стягнення виконавчого збору.

02.08.2019 державним виконавцем винесена постанова у ВП №53594995 про стягнення виконавчого збору в сумі 84547,09грн, з причин не виконанням боржником рішення суду в самостійному порядку.

23.08.2019 постановою відкрито виконавче провадження №59861438 з виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В силу ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Також, в силу п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону №1404-VIII).

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VІІІ (у редакції чинній до 28 серпня 2018 року) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону №1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина перша статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, з аналізу вищенаведених норм Закону №1404-VІІІ слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

З 28 серпня 2018 року частину другу статті 27 Закону №1404-VІІІ змінено Законом України №2475-VIII від 03 липня 2018 року та визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Тобто, з урахуванням редакцій Закону №1404-VIII, які були чинними у період існування заборгованості, база обрахунку виконавчого збору змінювалась.

Так, у період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив - 10 відсотків фактично стягнутої суми, тоді як, у період після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору складав - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у випадку, коли він подав письмову заяву про повернення йому виконавчого документа, відповідно до приписів ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, винесеної державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2019 року державним виконавцем, керуючись п. 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №53594995, на підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк» від 12.06.2019 року №8587/15-1-35.

Цього ж дня, 02.08.2019 р. державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору у ВП №53594995 в сумі 84547,09 грн.

У зв`язку із чим, державним виконавцем винесена оскаржувана постанова у ВП №59861438 від 23.08.2019 про стягнення виконавчого, з причин не виконання боржником рішення суду в самостійному порядку.

Суд зазначає, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Тому, при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Таким чином, позовні вимоги щодо скасування постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головною територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Я.В. від 02.08.2019 у виконавчому провадженні №53594995 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 84547,09 грн. та постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Я.В. від 23.08.2019 про відкриття виконавчого провадження №59861438 підлягають задоволенню з огляду на те, що суд встановив їх протиправність.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року справа №2540/3203/18.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головною територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Я.В. від 02.08.2019 у виконавчому провадженні №53594995 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 84547,09 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Я.В. від 23.08.2019 про відкриття виконавчого провадження №59861438.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 845 (вісімсот сорок п`ять) грн. 48 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар