Справа № 400/3578/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3578/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника позивача - Бессчастної А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області (правонаступник Головного управління ДФС у Миколаївській області) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрім-2000» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрім-2000» (далі - ТОВ «Електрім-2000») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, правонаступником якого в процесі розгляду справи стало Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС у Миколаївській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №7 від 05.07.2019 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 583 155,50 грн., у т.ч. за податковим зобов`язаннями на 1 055 437,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 527 718,50 грн.

У позовній заяві ТОВ «Електрім-2000», підтверджуючи правильність декларування податку на додану вартість (далі - ПДВ), здійснило аналіз, проведених господарських операцій з контрагентами, що не визнаються податковим органом. У цьому аналізі позивач навів первинні документи, що підтверджують їх здійснення та зауважив, що доводи відповідача про неспроможність контрагентів виконувати умови договорів у зв`язку з відсутністю для цього трудових ресурсів та матеріальної бази не підтверджені належними доказами.

Окрім того, на думку позивача, з 01.01.2017 р. податковим законодавством унормовано, що факт реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції, оскільки під час проведення такої реєстрації, контролюючий орган перевіряє ризики порушення норм податкового законодавства, а у разі їх підтвердження, має право зупинити та/або відмовити у реєстрації податкових накладних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ТОВ «Електрім-2000» задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Миколаївській області №7 від 05.07.2019 р., яким ТОВ «Електрім-2000» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 583 155,50 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями на 1 055 437,00 грн. і за штрафними санкціями на 527 718,50 грн.

Задовольняючи вимоги ТОВ «Електрім-2000» щодо протиправності збільшення ПДВ, суд зазначив, що інформація щодо певних особливостей здійснення господарської діяльності іншими особами - контрагентами позивача або їх контрагентами по ланцюгу постачання - не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податків, оскільки будь-яка юридична відповідальність особи відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер. Інформація щодо відсутності у інших осіб прав на нерухоме майно, основних засобів (виробничих, складських приміщень), транспортних засобів, достатньої кількості трудових ресурсів тощо, не може бути підставою для спростування реальності здійснення господарських операцій між ТОВ «Електрім-2000» та його контрагентами.

Окрім того, суд зробив висновок, що непідтвердження руху товару по ланцюгу, яке базується лише на інформації, отриманій з ЄРПН, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача з контрагентами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на неї.

ГУ ДПС у Миколаївській області, указуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилося у недосконалому аналізі доводів сторін та наданих ними доказів, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

На думку скаржника, суд першої інстанції не врахував, що правочини між позивачем та його контрагентами є удаваними.

Скаржник стверджує, що хоча наявні первинні документи і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають рух товарно-матеріальних цінностей по ланцюгу постачання.

Не поділяючи позицію суду першої інстанції про те, що ТОВ «Електрім-2000» не несе відповідальності за дотримання його контрагентами податкової дисципліни, контролюючий орган зазначив, що платник податків повинен бути обачним та обережним при виборі контрагента, адже від цього залежить отримання прибутку та, зокрема, формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше відшкодування. Провести перевірку контрагента, на ознаки його податкової доброчесності, на думку відповідача, можливо за доступними електронними базами на сайті контролюючого органу.

ТОВ «Електрім-2000» у відзиві на апеляцію вказує, що в її доводах не зазначено в чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів та неправильне застосування норм права. Невмотивованість апеляції, на думку позивача, дає підстави для залишення її без розгляду, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи.

Основним видом діяльності ТОВ «Електрім-2000» є виробництво електророзподільної та контрольної апаратури, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.93-96, том 1).

Для здійснення основного виду діяльності ТОВ «Електрім-2000» постійно здійснює закупівлю широкої номенклатури комплектуючих та електрообладнання у імпортерів та оптових постачальників за оптимальними на період закупівлі цінами.

ГУ ДФС у Миколаївській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Електрім-2000» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ПП «Люксфор» за жовтень 2018 року, ТОВ «Юкрейн код» за жовтень 2018 року, ТОВ «Вега Альянс Транс» за листопад 2018 року.

04.06.2019 р. за результатами податкової перевірки складено акт № 823/14-29-14-076/30565129, в якому зафіксовані порушення вимог п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 1 055 437 грн.

На підставі виявлених порушень, 05.07.2019 р., ГУ ДФС у Миколаївській області прийняло податкове повідомлення-рішення №7, яким ТОВ «Електрім-2000» збільшило суму грошового зобов`язання з ПДВ на 1 583 155,50 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями на суму - 1 055 437 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму - 527 718,50 грн.

За результатами оскарження спірного податкового повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України, в адміністративному порядку, платник податків отримав відмову.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції ГУ ДПС у Миколаївській області, з огляду на таке.

Визначаючи межи розгляду даного спору, колегія суддів дійшла висновку про недоцільність дослідження первинної документації платника податків, адже в акті перевірки не податковий орган не зазначив про порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які зобов`язують для цілей оподаткування вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Спірні правовідносини щодо формування податкового кредиту регулюються п.198.1, п.198.3, ст. 198. 200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України. Саме в порушенні наведених податкових норм, контролюючий орган звинувачує ТОВ «Електрім-2000».

Пункти 198.1. та 198.3 статті 198 Податкового кодексу України унормовують, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, у тому числі, з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Застосовуючи викладені норми матеріального права у спірних правовідносинах, суд встановив такі правові наслідки.

У бухгалтерському обліку ТОВ «Електрім-2000» відображені господарські операції з постачальниками ПП «Люксфор», ТОВ «Юкрейн код», ТОВ «Вега Альянс Транс» щодо поставки товару (електрообладнання та комплектуючих виробів).

За умовами договору поставки придбаний товар доставлявся власним транспортом ТОВ «Електрім-2000», що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Колегія суддів поділяє позицію суду першої інстанції, що певні недоліки заповнення товарно-транспортних накладних, зокрема, щодо пункту навантаження, а також незазначення посадової особи, відповідальної за здійснення господарської операції не можуть свідчити про нереальність господарських операцій.

Про те, що товар дійсно поставлявся на склад покупця свідчить його документування відповідальними особами.

Колегія суддів вважає обґрунтованим довід суду першої інстанції, що ЄРПН, дані якого використовував контролюючий орган при проведенні перевірки, містить лише інформацію стосовно зареєстрованих податкових накладних, складених виключно платниками ПДВ в момент виникнення у них податкових зобов`язань, а, отже, містять вибіркову інформацію лише щодо господарських операцій тих постачальників товарів (робіт, послуг), які є платниками податку на додану вартість.

Аналізуючи довід скаржника про те, що платник податків повинен бути обачним та обережним при виборі контрагента, адже від цього залежить отримання прибутку та, зокрема, формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше відшкодування, суд апеляційної інстанції встановив таке.

ПП «Люксфор», ТОВ «Юкрейн код», ТОВ «Вега Альянс Транс» зареєстровані в ЄДР, є платниками податку на додану вартість.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності) (постанова ВС від 08.05.2018 р. у справі № 815/3526/17).

Звинувачування контролюючим органом контрагентів позивача у порушенні податкової дисципліни, а саме, у неналежному звітуванні, не засновано на законодавстві.

Очевидно, що обставини порушення даними господарюючими суб`єктами податкової дисципліни, а також сумніви щодо можливості проведення ними господарських операцій, у зв`язку з недостатністю власних трудових, матеріальних чи основних ресурсів, є приводом для проведення податкової перевірки, а не для позбавлення отримувачів послуг на віднесення сплачених на їх користь коштів до податкового кредиту.

До того ж, переконливим доказом того, що договори постачання між ТОВ «Електрім-2000» та його контрагентами мали реальний характер, свідчить реєстрація, останніми, податкових накладних.

Так, з 01.01.2017 р. податковим законодавством унормовано, що факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції, оскільки під час проведення такої реєстрації, контролюючий орган перевіряє ризики порушення норм податкового законодавства, а у разі їх підтвердження, має право зупинити та/або відмовити у реєстрації податкових накладних.

Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачає, що податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Узагальнюючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що є підстави, відповідно до ст. 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, позаяк суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції не змінював судове рішення та не ухвалював нового розподіл судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відповідно до статті 139 КАС України, не змінюється.

Керуючись статтями 308, 310, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрім-2000» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 23.07.2020 року.