Справа № 280/4380/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 липня 2020 року

м.Київ

справа №280/4380/19

провадження №К/9901/47/20, К/9901/4598/20, К/9901/5132/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Желєзного І.В., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» про відвід судді-доповідача Єзерова А.А.

у справі №280/4380/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1»

до Державної служби геології та надр України

за участі третьої особи Приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент"

про зобов`язання вчинити певні дії.

у с т а н о в и в:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України, в якій просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостільському районі Дніпропетровської області;

- зобов`язати відповідача надати позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південні частини) Мар`янського родовища у Апостілівському районі Дніпропетровської області;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання до Запорізького окружного адміністративного суду у строк двадцяти днів з дня набрання чинності рішенням суду.

Позивач також подав заяву про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити Державній службі геології та надр України проводити аукціон з продажу спеціальних дозволів на користування надрами стосовно об`єкта використання, зазначеного у переліку ділянок надр рудних та нерудних корисних копалин, спеціальні дозволи на користування яких планується виставити на черговий аукціон, розміщеного на офіційному сайті Державної служби геології та надр України, а саме: пункт 167: Назва родовища (об`єкта користування): Мар`янське. Вид корисної копалин: вапняк. Вид користування надрами: видобування. Місце розташування: Дніпропетровська область. Запаси: 132328 тис м куб.;

- заборонити Державній комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України (адреса: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7) розглядати будь-які питання та виносити рішення щодо погодження на отримання або відмови в погодженні на отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» (ідентифікаційний код 32341106) спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі №280/4380/19, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України проводити аукціон з продажу спеціальних дозволів на користування надрами стосовно об`єкта використання, зазначеного у переліку ділянок надр рудних та нерудних корисних копалин, спеціальні дозволи на користування яких планується виставити на черговий аукціон, розміщеного на офіційному сайті Державної служби геології та надр України, а саме: пункт 167: Назва родовища (об`єкта користування): Мар`янське. Вид корисної копалин: вапняк. Вид користування надрами: видобування. Місце розташування: Дніпропетровська область. Запаси: 132328 тис м куб.; заборони Державній комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України (адреса: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7) розглядати будь які питання та виносити рішення щодо відмови в погодженні на отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ФерроМет1" (ідентифікаційний код 32341106) спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі №280/4380/19 позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостільському районі Дніпропетровської області; зобов`язано Державну службу геології та надр України надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південні частини) Мар`янського родовища у Апостілівському районі Дніпропетровської області; встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України подати звіт про його виконання до Запорізького окружного адміністративного суду у строк двадцять днів з дня набрання чинності рішенням суду по даній справі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 залучено до участі у справі №280/4380/19 Приватне акціонерне товариство "Кривий Ріг Цемент".

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №280/4380/19 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 залишено без змін.

Державна служба геології та надр України і Приватне акціонерне товариство "Кривий Ріг Цемент" не погодилися з ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.09.2019, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №280/4380/19, тому звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами.

Ухвалами Верховного Суду від 22.01.2020, від 03.03.2020 (головуючий суддя: ОСОБА_1., судді Коваленко Н.В., Кравчук В.І.) відкрито касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами.

У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09.04.2020 № 923/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку", згідно з наказом голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смоковича М. І. від 27.03.2020 № 17-К, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21.04.2020, проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, внаслідок якого для розгляду справи №280/4380/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Єзеров А.А., судді Желєзний І.В., Стеценко С.Г.

16.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» звернулося до Верховного Суду із заявою про відвід, в якій просило відвести суддю Єзерова А.А. від розгляду справи №280/4380/19.

На обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» покликається на те, що головуючий суддя Єзеров А.А., на думку позивача, прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи та є сумніви у неупередженості та необ`єктивності судді.

На підтвердження своїх міркувань заявник зазначає про те, що суддя Єзеров А.А. постановив ухвалу про зупинення виконання оскаржуваних рішень більше ніж через три місяці після відкриття касаційного провадження та без матеріалів справи.

Окрім цього, заявник зазначає, що Третім апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи було отримано лист за підписом судді Єзерова А.А. від 05.06.2020 №280/4380/19/34625/20К/9901/47/20 про невідкладне направлення справи після її розгляду до Касаційного адміністративного суду. На думку позивача такий лист може свідчити про опосередкований вплив на суд нижчої інстанції.

Дослідивши аргументи, викладені у заяві про відвід суддів, колегія суддів дійшла висновку про те, що немає підстав для задоволення цієї заяви з огляду на таке.

Частинами 1-3 ст. 39 КАС України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у ст.ст. 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 ст. 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено ст. 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу, а саме - неприпустимою є повторна участь судді в розгляді адміністративної справи.

Отже, з огляду на нормативний зміст п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у п. 1, 2, 3, 5 частини першої цієї самої статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу про відвід суддів позивач покликається на юридичні приписи ст. 36 КАС України, нормативна конструкція яких, з-поміж іншого, містить узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

У цьому світлі Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості колегія суддів вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п. 1 ст. 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді недостатньо об`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Водночас Верховний Суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про наявність відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними й допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді-доповідача Єзерова А.А. у справі №280/4380/19, Верховний Cуд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 КАС України).

Наведені заявником аргументи стосовно постановлення ухвали суду про зупинення виконання судових рішень першої та апеляційної інстанції свідчать саме про незгоду сторони з рішенням, яке постановив суддя відповідно до приписів ст. 340, 375 КАС України, що у значенні вказаних вище імперативних приписів ч. 4 ст. 36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Направлення листа за підписом головуючого судді суду нижчої інстанції про скерування справи після її перегляду в апеляційному порядку не суперечить процесуальному закону та не свідчить про упередженість судді або на вплив на суд нижчої інстанції.

Посилання заявника на те, що листом про скерування справи після її розгляду, суддя Єзеров А.А. здійснив намагався прискорити розгляд справи судом апеляційної інстанції є припущенням, яке не ґрунтується на дійсних обставинах.

У заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі або того, що суддя Єзеров А.А. допустив порушення вимог стандарту безсторонності та неупередженості у своїй процесуальній діяльності.

Отже, аргументи, якими позивач мотивує заяву про відвід судді-доповідача Єзерова А.А., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших підстав, визначених ст. 36 чи ст. 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість судді Єзерова А.А. або його необ`єктивність під час розгляду справи №280/4380/19 позивач у своїй заяві не вказав, а Верховний Суд під час розгляду відповідної заяви таких підстав також не встановив.

За таких обставин заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» про відвід судді-доповідача Єзерова А.А. у справі № 280/4380/19 слід визнати необґрунтованою.

За правилами ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись положеннями ст.ст. 36, 39, 40, 236 КАС України,

у х в а л и в:

1. Визнати необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» про відвід судді Єзерова А.А. у справі №280/4380/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» до Державної служби геології та надр України за участі третьої особи Приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" про зобов`язання вчинити певні дії.

2. Передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» про відвід судді Єзерова А.А. у справі №280/4380/19 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розв`язання питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя С.Г. Стеценко