Справа № 280/3636/19
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
21 липня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3636/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» про стягнення витрат на правничу допомогу, які понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Запорізької митниці ДФС
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року у справі №280/3636/19
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд»
до: про:1. Головного управління ДФС у Запорізькій області 2. Головного управління ДПС у Запорізькій області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019р. у справі №280/3636/19 позовну заяву задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення (протокол) комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №173 від 29.11.2018р. в частині про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» ( далі - ТОВ «Груп Інтрейд») таким, що відповідає критеріям ризиковості (відповідно до п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку) та включення до бази ризикових платників, що відповідають критеріям ризиковості; зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області виключити з бази ризикових платників ТОВ «Груп Інтрейд» в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» та подати суду звіт про виконання рішення суду протягом 5 календарних днів, з дня набрання законної сили рішення суду / а.с. 124-127/.

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області), не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, від 03.12.2019р. подав апеляційну скаргу / а.с. 133-136/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020р. у справі №280/3636/19 у відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019р. у справі №280/3636/19 /а.с.148/ і справу призначено до апеляційного розгляду / а.с. 149/.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.04.2020р. у справі №280/3636/19 апеляційна скарга ГУ ДПС у Запорізькій області залишена без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019р. у справі №280/3636/19 залишено без змін. / а.с. 230-233/.

При цьому необхідно зазначити, що під час апеляційного розгляду цієї справи, до закінчення судових дебатів, позивач ТОВ «Груп Інтрейд», звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, які ним понесені ним під час апеляційного розгляду справи №280/3636/19 у розмірі 4000 грн. / а.с.198-202/, і ця заява була подана позивачем разом з письмовим відзивом на апеляційну скаргу / а.с. 156-166/.

04.06.2020р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява ТОВ «Груп Інтрейд» про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що це питання не було вирішено судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови від 17.04.2020р. у цій справі / а.с. 235/.

Розгляд вищезазначеної заяви судом апеляційної інстанції було призначено в порядку письмового провадження на 07.07.2020р., про що судом було повідомлено учасників справи /а.с.246-249/8 том 2/.

16.06.2020р. судом апеляційної інстанції зареєстровано клопотання відповідача ГУ ДПС у Запорізькій області про зменшення витрат позивача на правову допомогу у цій справі / а.с. 243-244/ , у якій просив суд під час вирішення цього питання врахувати складність цієї справи та застосувати принцип співрозмірності та справедливості і зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Вирішуючи заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, використовуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також при вирішенні заяви позивача необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», і зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, які понесені на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

При цьому аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18.

Так позивачем на підтвердження заявлених ним до відшкодування судових витрат на правничу допомогу надано договір - доручення про надання правничої допомоги з додатковою угодою №1 до нього та документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги під час апеляційного розгляду цієї справи Третім апеляційним адміністративним судом, які оформлені у встановленому законом порядку, на загальну суму 4000грн. / а.с. 203-209/.

Проаналізувавши види наданих послуг з правничої допомоги, зазначені в договорі та актах виконаних робіт, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням того, що предмет спору, судова практика, законодавство, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі досліджувалось адвокатами Адвокатського бюро «Сергія Жечева» під час підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивача під час розгляду справи судом першої інстанції, судом апеляційної інстанції розгляд цієї справи здійснювався в порядку письмового провадження, тому з огляду на зміст відзиву на апеляційну скаргу та його обсяг / а.с. 156-166/ обсяг розрахунку розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. є завищеним, обсяг додаткових матеріалів, які підлягали вивченню адвокатом, не є великим з урахуванням того, що їх основна маса вивчалась адвокатом під час підготовки позовної заяви та під час розгляду справи судом першої інстанції , а предмет спору не є складним, тому співрозмірним у даному випадку є розмір відшкодування у 1000 грн.

З огляду на вищенаведене, колегіям суддів приймаючи до уваги, що апеляційна скарга відповідача ГУ ДПС у Запорізькій області, у цій справі на рішення суду першої інстанції від 03.12.2019р. залишена без задоволення, а прийняте судом рішення у цій, яким у повному обсязі задоволено заявлені ТОВ «Груп Інтрейд» позовні вимоги, залишено без змін, тому враховуючи складність справи, фактично наданні адвокатом послуги та ціну позову, вважає, що належний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачеві за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, становить 1000грн., і враховуючи що питання стягнення понесених позивачем під час апеляційного розгляду витрат на правничу допомогу не було вирішено судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України постановити у цій справі додаткове рішення яким заяву ТОВ «ГрупІнтрейд» про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити саме в цій частині, та відмовити у задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132,134,139,143,252,311 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Групп Інтрейд» про стягнення витрат на правничу допомогу, які понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019р. у справі №280/3636/19 задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Групп Інтрейд» (69035 м. Запоріжжя, вул. Брянська, буд. 15, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ 477764).

В задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 21.07.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко