Справа № 1.380.2019.000541
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.000541
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

20 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі № 1.380.2019.000541 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна академія керівних кадрів культури і мистецтв про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №1.380.2019.000541 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково : визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України "Про затвердження рішень атестаційної колегії Міністерства в частині 3 пункту 2 щодо присвоєння вчених звань і присудження наукових ступенів" №1411 від 18.12.2018 року у частині скасування рішення Спеціалізованої вченої ради Д 26.850.01 Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв від 25.05.2018, протокол №6 про присудження наукового ступеня доктора мистецтвознавства зі спеціальності 26.00.01 "Теорія та історія культури" та відмови у видачі диплома доктора мистецтвознавства ОСОБА_1 на підставі висновку; зобов`язано Міністерство освіти і науки України повторно розглянути атестаційну справу та дисертаційну роботу ОСОБА_1 на тему "Гармонізація унікально-універсальних співвідношень у культурно-мистецькому просторі архітектури українського села" на здобуття наукового ступеня доктора мистецтвознавства за спеціальністю 26.00.01 - теорія та історія культури за напрямом дослідження "мистецтвознавство", сфера архітектури, із залученням фахівців, які не брали участь у попередній експертизі дисертації; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Крім того, стягнуто з Міністерства освіти і науки України () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1152,60 грн (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 копійок).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2020 апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства освіти і науки України задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.000541 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України "Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присвоєння вчених звань і присудження наукових ступенів" №1411 від 18 грудня 2018 року в частині підпункту 3 пункту 4 щодо висловлення зауважень голові спеціалізованої вченої ради, членам комісії ради з попереднього розгляду, офіційним опонентам та науковому консультанту скасувати та в цій частині вимогу ОСОБА_1 задоволено. Проведено перерозподіл судових витрат та стягнути з Міністерства освіти і науки України (, проспект Перемоги, 10, м. Київ, 01135) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ) понесені судові витрати у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) гривні. В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.000541 залишено без змін.

07.05.2020 зазначене рішення набрало законної сили та 01.06.2020 на його виконання видані виконавчі листи.

Листом від 16.06.2020 Міністерство освіти і науки України повідомило представника позивача , що дисертацію ОСОБА_1 буде винесено на розгляд експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій з культурології та мистецтвознавства, найближче чергове засідання якої планується у вересні 2020 року.

26.06.2020 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 1.380.2019.000541.

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що Міністерство освіти і науки України затягує процес виконання рішення суду на невизначені строки. Станом на дату звернення із цим клопотанням рішення суду відповідачем не виконане, у зв`язку із чим просить встановити судовий контроль за його виконанням та зобов`язати Міністерство освіти і науки України подати звіт про виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату та час розгляду клопотання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву без участі учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо наявності підстав для розгляду поданого клопотання, суд керується та виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 1 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якими у резолютивній частині рішення у разі необхідності вказується про порядок і строк виконання рішення.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі, що є правом суду, а не його обов`язком.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Враховуючи наведене, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення, та саме в його резолютивній частині повинен бути визначений обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні рішення судом судовий контроль не встановлювався. Суд наголошує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню та за бажанням позивача може бути виконано шляхом подання виконавчого листа по справі на примусове виконання до відповідного відділу Державної виконавчої служби, або приватного виконавця згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, суд позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідним клопотанням позивача вже після постановлення рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/18826/14.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 1.380.2019.000541 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Гулкевич І.З.