Справа № 200/5008/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р. Справа№200/5008/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Михайлик А.С. розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до суду із позовом, в якому просило суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в сумі 6857,80 грн.

За змістом викладеного в позові заявлена до стягнення заборгованість виникла через несплату відповідачем у встановлені законодавством строки узгоджених податкових зобов`язань. Посилаючись на вимоги пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача зазначений податковий борг, який складається з самостійного визначених зобов`язань з єдиного податку в сумі 3 840 грн. та з несплаченої суми зобов`язань, визначеної у податковому-повідомленні рішенні від 21.10.2019 № в сумі 3017,80 грн.

У встановлені статтею 261 Кодексу адміністративного судочинства України строки відзив на позов до суду не надійшов, ухвалу із пропозицією його надати адресат отримав 19.05.2020.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (в письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, чинній з 02.04.2020 по 16.07.2020 включно, строк розгляду справи продовжувався на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-IX, який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Відповідач - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.09.2016 по 31.10.2018 був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Як платник податків відповідач перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (Бахмутське управління, Бахмутська ДПІ).

Відповідно до відомостей інтегрованої картки позивача з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) станом на 31 грудня 2019 за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 9052,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебував на спрощеній системі оподаткування на підставі заяви від 02.09.2016 № 10920, належав до другої групи платників єдиного податку, яким встановлено ставку податку у розмірі 20 % від мінімальної заробітної плати відповідно до рішення Бахмутської міської ради від 22.07.2017 № 6/98-1788.

29.03.2017 відповідач отримав податкову вимогу від 28.02.2017 № 400-17 про сплату боргу у сумі 1554,80 грн.

В обліковій картці відповідача відображено нарахування відповідачу єдиного податку за 2017 рік із наступними строками сплати: 20.04.2017 - 640,00 грн., 20.05.2017 - 640,00 грн., 20.06.2017 - 640,00 грн., 20.07.2017 - 640,00 грн., 20.08.2017 - 640,00 грн., 20.09.2017 - 640,00 грн.

В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про сплату відповідачем цих зобов`язань.

Податковим повідомленням-рішенням від 21.10.2019 № , що направлено відповідачу рекомендованим листом за його адресою, однак повернулось із відміткою про закінченням строку зберігання 23.11.2019, до відповідача застосовано штраф у сумі 3017,80 грн. за порушення строків сплати єдиного податку.

Докази оскарження цього податкового повідомлення-рішення або сплати суми штрафу, визначеної у ньому в матеріалах справи відсутні.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 291.2, 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Приписами п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку. До другої групи належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно п.п. 293.1, 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників другої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 1 січня 2017 року розмір мінімальної заробітної плати складав 3200,00 грн., що визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік".

Пунктом 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів відповідачу нараховані авансові внески з єдиного податку на підставі наданої ним заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 10920 від 02.09.2016. Згідно з обліковою карткою за платежем єдиний податок з фізичних осіб відповідач не сплатив авансові внески з єдиного податку за квітень - вересень 2017 року в сумі 3840 грн. (640 грн. *6), строки сплати яких сплили.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.3. статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

21.10.2019 позивачем на підставі акту перевірки № 1602/05-99-42-10/ від 28.08.2019, прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до відповідача на підставі ст. 122 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції в сумі 3017,80 грн. за несплату (неперерахування) авансових внесків з єдиного податку в сумі 6035,60 грн. Оскільки поштове відправлення із податковим повідомленням-рішенням від 21.10.2019 № на суму 3017,80 грн. направлялося позивачем відповідачу, втім повернулось за зворотною адресою 23.11.2019, податкове повідомлення-рішення вважається врученим відповідачу 23.11.2019.

Станом на день судового розгляду строки сплати штрафних санкцій за цим податковим повідомленням-рішенням сплили.

Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Згідно з пунктів 41.2, 41.3 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Пунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

29.03.2017 відповідачем отримано податкову вимогу від 28.02.2017 № 400-17 про сплату боргу у сумі 1554,80 грн.

Серед наявних в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про наявність підстав для визнання зазначеної вимоги відкликаною або втрату нею юридичної сили.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

З огляду на зазначене, на підставі положень підпункту 20.1.34 статті 20, статей 46, 54, 56, 59, 95, 179 Податкового кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в сумі 6 857 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн. 80 коп. з єдиного податку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

Головне управління ДПС у Донецькій області (позивач) - , адреса: 87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Італійська, будинок 59;

Фізична особа ОСОБА_1 (відповідач) - РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя А.С. Михайлик