Справа № 1.380.2019.001042
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року

Київ

справа № 1.380.2019.001042

провадження № К/9901/13509/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Радишевської О. Р.

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Кухтея Р. В., Носа С. П., Іщук Л. П.

І. Обставини справи

1. У березні 2019 року Національна академія Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (надалі також Академія, позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , відповідач), у якому просила стягнути з відповідача витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти, в розмірі 126 676,38 гривень.

2. Так, суди встановили, що наказом начальника Академії від 20 липня 2017 року ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання та наказом від 15 серпня 2017 року зараховано до списків особового складу Академії та на всі види забезпечення, а на котлове з сніданку - 16 серпня 2017 року.

3. 16 серпня 2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Академії та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

4. Відповідач подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання відшкодувати витрати на утримання в закладі вищої освіти.

5. Наказом начальника Академії від 25 липня 2018 року № 72-КС розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з відповідачем у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас.

6. Наказом начальника Академії від 25 липня 2018 № 187 відповідача виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 130313,53 гривень.

7. Відповідач добровільно відшкодував частину витрат, пов`язаних із його утриманням в Академії, в розмірі 3637,15 гривень.

8. Зважаючи на те, що відповідач не відшкодував вказані витрати у повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

9. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 2 грудня 2019 року позов задовольнив повністю: стягнув з ОСОБА_1 на користь Академії витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти, у розмірі 125863,38 гривень.

10. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що Академія розрахувала та довела розмір фактичних витрат, що підлягають відшкодуванню відповідачем.

11. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 квітня 2020 року скасував зазначене рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року та залишив без розгляду позовну заяву Академії до ОСОБА_1

12. Таке своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував пропущенням з боку позивача установленого процесуальним законом місячного строку звернення до суду та відсутності підстав для його поновлення.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

13. Позивач, уважаючи постанову суду апеляційної інстанції прийнятою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу. Аргументи скарги зводяться до того, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки до зміни судової практики та підсудності цієї категорії справ із прийняттям Великою Палатою Верховного Суду постанови від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 цей спір підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства та строк позовної давності становив три роки.

14. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

15. Верховний Суд ухвалою від 3 червня 2020 року відкрив касаційне провадження з підстав, передбачених частиною третьою, абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України.

16. Відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ІІІ. Нормативне регулювання й оцінка Верховного Суду

17. Згідно з частиною четвертою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

18. Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

19. Частиною п`ятою цієї ж статті встановлено місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

20. Так, згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

21. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

22. Слід наголосити на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

23. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

24. При визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного суду та, відповідно, вирішенні питання про дотримання, чи порушення позивачем цього строку, суду, насамперед, слід з`ясувати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

25. Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено під час касаційного перегляду, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 3 січня 2019 року.

26. Яворівський районний суд Львівської області ухвалою від 3 січня 2019 року у справі № 460/5922/18 відмовив у відкритті провадження в цивільній справі за аналогічним позовом Академії до ОСОБА_1

27. До Львівського окружного адміністративного суду Академія звернулась із цим позовом 2 березня 2019 року, тобто з пропущенням місячного строку звернення до суду у цій категорії справ.

28. В обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку позивач покликався на вищезгадані обставини щодо зміни судової практики згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 та постановленням Яворівським районним судом Львівської області ухвали від 3 січня 2019 року у справі № 460/5922/18 про відмову у відкритті провадження в цивільній справі. Інших обставин щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не наводив.

29. За наведених обставин Верховний Суд погоджується із висновком апеляційного суду про відсутність підстав визнавати поважними причини пропуску згаданого строку.

30. Аргументи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують і ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального права.

31. При касаційному розгляді враховано правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, від 16 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.001198, і постановах Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 824/284/19-а, від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19, від 17 квітня 2020 року у справі № 360/962/19, від 18 червня 2020 року у справі № 140/2024/19.

ІV. Висновки по суті вимог касаційної скарги

32. За наведеного правового регулювання й обставин справи Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність залишення позову без розгляду, а також зауважує на ненаведенні позивачем обставин, які би давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду, та ненадання ним відповідних доказів.

33. Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

34. При цьому законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа визначилась, чи реалізуватиме своє право на звернення до суду.

35. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно наданій юридичній оцінці встановлених фактичних обставин справи, із дотриманням норм процесуального права.

36. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

V. Судові витрати

37. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, новий розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення.

2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року у справі № 1.380.2019.001042 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

О. Р. Радишевська