Справа № 440/5048/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Слободянюк Н.І.

13 липня 2020 р.Справа № 440/5048/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

20.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким фактично просить:

- визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) щодо відмови у здійсненні перерахунку (перепризначення) пенсії відповідно до заяв від 07 листопада 2019 року;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру його пенсії, призначеної у 2008 році як державному службовцю, за період роботи в Обласному управлінні житлово-комунального господарства з листопада 1988 року по червень 1991 року та Полтавському міськвиконкомі з червня 1991 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати, встановленої у 2008 році, згідно положень Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», включивши в суму середньої заробітної плати для обчислення пенсії індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань відповідно до стажу роботи та законодавства, діючого станом на момент призначення пенсії як державному службовцю, починаючи з листопада 2008 року;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок середньої заробітної плати із розрахунку заміни 10% трудового стажу (6 місяців із 60 міс) роботи, на більш вигідний, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, січня 1993 року, а також червня, липня 1991 року до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки (понаднормовий стаж - 19,3 роки), та здійснити перерахунок (перепризначення) пенсії з дати призначення пенсії в 2008 році як державному службовцю;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу період роботи на шахті з 1966 року по 1967 рік - 11 місяців і 5 днів та період навчання у ВУЗі з 1967 року по 1972 рік та ВПШ при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року згідно з записами трудової книжки, а не по даті видачі дипломів - всього 1 рік 3 місяці, та перерахувати пенсію за періоди з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року із застосуванням коефіцієнтів заробітної плати - 2,22443 та стажу 0,443, нарахувати та виплатити недоплату (різницю) по теперішній час (всього понад 11000,00 гривень);

- стягнути з відповідача суму індексації пенсії в розмірі 6426,00 грн (при рівні інфляції 3%) та різниці (недоплати) з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2019 року в розмірі 5755,00 грн.

В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначав про те, що перебуваючи на пенсії як держслужбовець він недоотримував необхідну та зароблену пенсію з 23.11.2008 року згідно із Законом України «Про державну службу», у зв`язку з чим він звернувся із заявою до пенсійного органу з проханням провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» із розрахунку середньої заробітної плати (сукупного доходу), що діяв на момент призначення пенсії, зокрема за 24 місяці роботи в Полтавському міськвиконкому із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати при призначенні пенсії в 2008 році.

Листом від 13.09.2018 року за № 614/3-14/2 від 13.09.2018 року відповідач повідомив його про те, що перерахунок пенсії, виходячи із 90% суми заробітної плати за 24 місяці не передбачені чинним законодавством.

З цим він був згодний, тому просив зробити перерахунок його пенсії із середньої заробітної плати (сукупного доходу) за 60 місяців роботи в облжилкомунуправлінні з листопада 1988 року по червень 1991 року та в Полтавському міськвиконкомі з червня 1991 року по жовтень 1993 року із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати, що застосовувалась при призначенні пенсії у 2008 році.

Крім того, застосувати заміну 10% трудового стажу (6 місяців із 60 місяців), а саме: замість 1989 рік січень, лютий, березень, 1991 рік червень, липень, 1993 рік січень, до розрахунку взяти: 1988 рік квітень, 1999 рік серпень, 2000 рік січень, лютий, березень, квітень.

Також, він звертався до відповідача з проханням провести перерахунок його пенсії державного службовця, включивши до обрахунку її розміру такі складові його заробітку як: індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань.

Позивач зазначає, що відповідач протиправно з 01.10.2017 року перевів його із пенсії за віком, що призначена на умовах а в порядку Закону України «Про державну службу» перевів його за пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розрахунку пенсії з 01.10.2017 року відповідачем не враховані до стажу 4 роки: 2 роки 9 місяців роботи в Держархіві з 2008 року по 2011 рік, стаж первинної роботи після закінчення школи на шахті 11 місяців та 5 днів, навчання в ВУЗі на стаціонарній формі навчання з 01.09.1967 року по 01.09.1972 року та в ВПШ при ЦК КПУ враховано не по записах в трудовій книжці, а по даті видачі дипломів.

02.10.2019 року він звертався до відповідача із заявою, якою просив перерахувати (перепризначити) первинну пенсію в 2008 році, як державному службовцю, не за 24 місяці роботи перед пенсією, а за 60 місяців роботи на державній службі поспіль; до розрахунку середньої заробітної плати запровадити індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу та заміну 10% трудового стажу на найбільш вигідні; для розрахунку теперішньої пенсії з 01.10.2017 року та з 01.03.2019 року запровадити коефіцієнт заробітної плати 2,22443, стажу 0,443. Донараховати стаж роботи на шахті 11 місяців і 5 днів та стаж при навчанні в ВУЗі та ВПШ по трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів. Донараховати та виплатити різницю (недоплату) по теперішньої пенсії.

Позивач вважає протиправною відмову пенсійного органу, викладену в листі від 18.10.2019 року № 5237/3-02 про відсутність правових підстав для задоволення вимог його заяви.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , відповідач зазначає, що при обрахунку пенсії ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Полтавській області діяло у відповідності до норм чинного законодавства. З посиланням на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.11.1993 року № 173, ст. 27 Закону УСРСР «Про освіту» зазначає, що період навчання ОСОБА_1 в Дніпропетровському ордена трудового Червоного Прапора гірничому інституті ім. Артема з 01.09.1967 року по 12.06.1972 року зараховано до загального страхового стажу на підставі диплому серії НОМЕР_1 від 12.06.1972 року. Період навчання у Вищій партійній школі при ЦК Компартії України з 01.09.19980 року по 26.06.1982 року зараховано до загального страхового стажу на підставі диплому серії АБ № 022742 від 26.06.1982 року. З 01.04.2018 року територіальним управлінням проведено перерахунок пенсії з урахуванням стажу, набутого після призначення пенсії за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відзначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне сійне страхування», згідно з яким з 01.10.2017 перераховано пенсії із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, та величини оцінки одного року страхового сажу в розмірі 1%. З урахуванням зазначених змін в законодавстві з 01.10.2017 року здійснено ведення ОСОБА_1 на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за документами пенсійної справи. При визначенні розміру пенсії до уваги взято страховий стаж тривалістю 40 років 3 місяці 9 днів (коефіцієнт стажу 0,40250) та заробітну плату з 01.11.1988 по 31.10.1993 та з 07.09.2000 по 31.10.2008 коефіцієнт якої становить 2,20457.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області провести перерахунок розміру пенсії, призначеної у 2008 році як державному службовцю, за період роботи в Обласному управлінні житлово-комунального господарства з листопада 1988 року по червень 1991 року та Полтавському міськвиконкомі з червня 1991 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати, встановленої у 2008 році згідно положень Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», включивши в суму середньої заробітної плати для обчислення пенсії індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань відповідно до стажу роботи та законодавства, діючого станом на момент призначення пенсії як державному службовцю, починаючи з листопада 2008 року, та про зобов`язання провести перерахунок середньої заробітної плати із розрахунку заміни 10% трудового стажу (6 місяців із 60 міс) роботи, на більш вигідний, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, січня 1993 року, а також червня, липня 1991 року до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки (понаднормовий стаж - 19,3 роки), та здійснити перерахунок (перепризначення) пенсії з дати призначення пенсії в 2008 році як державному службовцю залишений без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем стооку звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволений частково.

Так, судовим рішенням визнана протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в Шахті «Бургуста-Зомновська» з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року.

Відповідач зобов`язаний зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в Шахті «Бургуста-Зомновська» з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року та здійснити відповідний перерахунок пенсії з урахуванням такого стажу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що стаж за період його роботи учнем слюсаря на механічному цеху Шахти «Бургуста-Зомновська» з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року підтверджується записами у трудовій книжці, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Натомість, періоди навчання позивача в Дніпропетровському ордені трудового Черевного Прапора гірничого інституту ім. Артема з 01 вересня 1967 року по 12 червня 1972 року та у Вищій партійній школі при ЦК КП України у період з 01 вересня 1980 року по 02 серпня 1982 року враховані відповідачем відповідно до дипломів правомірно.

Також, суд першої інстанції визнав безпідставною позовну вимогу про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 2,22443, оскільки відповідачем для розрахунку пенсії позивача враховано заробітну плату за 60 календарних місяців за період з 01 листопада 1988 року по 31 жовтня 1993 рік та з 01 вересня 2000 року по 31 жовтня 2008 року, а також коефіцієнт за вказаний період 2,20624.

Крім того, виплата суми індексації пенсії не підлягає задоволенню, оскільки ці суми відповідачем не нараховані та судовим розглядом не підтверджена правомірність заявленої позивачем вимоги.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та залишення позовних вимог без розгляду, та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення вимог його адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач вказує, що наявність неврахованого судом першої інстанції стажу за час навчання підтверджується записами у трудовій книжці, копія якої є в пенсійній справі та у судовій справі.

Висловлюючи незгоду з судовим рішенням в частині залишення його позовних вимог без розгляду посилався на те, що строк звернення до суду має обчислюватися з останньої відповіді відповідача про відмову в проведенні перерахунку, тобто з 18.10.2019 року.

В іншому доводи в обґрунтування вимог апеляційної скарги аналогічні доводам наведеним в адміністративному позові.

На час розгляду справи відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, з огляду на наступне.

Судом установлено, що на підставі заяви позивача від 24.11.2008 року протоколом пенсійного органу від 28.11.2008 року позивачу ОСОБА_1 з 23.11.2008 року призначена пенсії за віком в порядку та на умовах Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (т. 1, а.с. 143, 147). При цьому, врахований загальний стаж позивача 40 років, 4 місяці та 1 день, коефіцієнт стажу 0,40333, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 0,54450. Проведений розрахунок заробітку для обчислення пенсії. Для нової формули: сума коефіцієнтів заробітної плати 333,01591 (до оптимізації), сума коефіцієнтів заробітної плати 246.91179 (після оптимізації), індивідуальний коефіцієнт для обчислення 2.0944 (до оптимізації), індивідуальний коефіцієнт для обчислення 2.22443 (після оптимізації), середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 2664,67. Для двоскладової формули: сума коефіцієнтів заробітної плати 115.98737, індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсі 1.96589, середній заробіток для обчислення пенсії 2.354,96 (т. 1, а.с. 218-221).

Протоколом відповідача від 28.11.2008 року (т. 1, а.с. 145) виплата пенсії позивачу по шифру « 101» (Закон № 1058-IV) припинена та з 24.11.2008 року на підставі заяви позивача від 24.11.2008 року (т. 1, а.с. 148) ОСОБА_1 призначена пенсія за віком в порядку та на умовах Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», - у розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця. Врахований загальний стаж позивача 40 років, 4 місяці та 1 день, з яких 26 років 9 місяців та 1 день державна служба, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії (т. 1, а.с. 183).

У подальшому проводився перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням ним з 01.09.2011 року та з 01.12.2013 року роботи ( т. 1, а.с. 128-129, 230-231, 232-233, 234).

11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148-VІІІ в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Законом № 2148-VІІІ Розділ XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV доповнено пунктом 4-7 наступного змісту:

« 4-7. Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява».

Розпорядженням відповідача від 26.10.2017 року (т. 1, а.с. 238-243) припинена виплата пенсії ОСОБА_1 , що призначена на умовах та в порядку Закону України «Про державну службу» та позивач переведений на пенсію за віком відповідно до положень Закону № 1058-IV, у наслідок якого розмір пенсії позивача збільшився з 2.556,43 грн до 3.558,10 грн.

Зазначаючи про свою незгоду з означеними діями відповідача, відповідач не зазначає, що після 26.10.2017 року він звертався до пенсійного органу для переведення його на пенсію за віком, призначену в порядку та на умовах Закону № 3723-ХІІ.

24.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку його пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV (по стажу) (т. 1, а.с. 250-251).

09.11.2018 року пенсійним органом проведений перерахунок пенсії позивача (т. 1, а.с. 245-246), для розрахунку пенсії урахований страховий стаж 43 роки 22 дні.

Внаслідок проведеного 17.07.2019 року (у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму) перерахунку, розмір пенсії позивача склав 3.571,22 грн, загальний розмір пенсійних виплат 3.840,68 грн (т. 1, а.с. 246-247).

Після проведеного 17.07.2019 року пенсійним органом перерахунку пенсії ОСОБА_1 розмір пенсії за віком склав 4.178,33 грн, загальний розмір пенсійних виплат 4.473,17 грн (т. 1, а.с. 251-252).

02.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, якою, якою просив перерахувати (перепризначити) первинну пенсію в 2008 році, як державному службовцю, не за 24 місяці роботи перед пенсією, а за 60 місяців роботи на державній службі поспіль; до розрахунку середньої заробітної плати запровадити індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу та заміну 10% трудового стажу на найбільш вигідні; для розрахунку теперішньої пенсії з 01.10.2017 року та з 01.03.2019 року запровадити коефіцієнт заробітної плати 2,22443, стажу 0,443. Донараховати стаж роботи на шахті 11 місяців і 5 днів та стаж при навчанні в ВУЗі та ВПШ по трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів. Донарахувати та виплатити різницю (недоплату) теперішньої пенсії.

До заяви ОСОБА_1 у черговий раз долучена довідка від 15.03.2018 року № 19, яка видана виконавчим комітетом Полтавської міської ради «Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії» за період з червня 1991 року по жовтень 1993 року (т. 2, а.с. 23).

Листом від 18.10.2019 року за № 5237/3-02 ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для задоволення вимог його заяви (т. 2, а.с. 21).

Статтею 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на 24.11.2008 року, далі - Закон № 3723-ХІІ) визначалось, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно із п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, що була чинною на час призначення позивачу пенсії державного службовця, - посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, що була чинною на час призначення позивачу пенсії державного службовця визначалось, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що про свій вибір позивач ОСОБА_1 повідомив пенсійний орган шляхом надання довідок, зокрема: від 08.09.2008 року № 144 та від 28.10.2008 року № 03-01/2349, від 24.11.2008 року № 01-12/1221 (інші виплати, які включаються в заробіток за період з 01.11.2006 року за 24 останні календарні місяці роботи перед місяцем звернення за пенсією (т. 1, а.с. 181).

За правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 607/3635/17, - суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Сторонами у справі не спростовується та обставина, що в довідці від 24.11.2008 року № 01-12/1221 (інші виплати, які включаються в заробіток за період з 01.11.2006 року за 24 останні календарні місяці роботи перед місяцем звернення за пенсією (т. 1, а.с. 181) розмір таких виплат як матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати відсутній.

До повноважень пенсійного органу не входить питання визначення видів та розмірів заробітної плати державного службовця. Обчислення/перерахунок пенсій відповідач здійснює на підставі відповідних довідок про види та розміри заробітної плати.

Статтею 46 Закону № 1058-IV унормовано, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії (ч. 1 ст. 46).

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 2 ст. 46).

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що з жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 багаторазово звертався до відповідача із заявами, якими, окрім іншого, вимагав перерахувати/обчислити розмір його пенсії державного службовця за період з 24.11.2008 року по 01.10.2017 року у тому числі на підставі довідки від 15.03.2018 року № 19, яка видана виконавчим комітетом Полтавської міської ради «Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії» за період з червня 1991 року по жовтень 1993 року.

Відмовляючи в задоволені вимог звернень позивача, відповідач обґрунтовано посилався на відсутність правових підстав для проведення перерахунку/обчислення розміру його пенсії за період з 24.11.2008 року по 01.10.2017 року за фактом пред`явлення довідки від 15.03.2018 року, а також на невідповідність змісту означеної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії вимогам до форми і змісту такої довідки, виходячи з вимог законодавства, як на час призначення пенсії державного службовця, так і на час її видання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що пенсія державного службовця була призначена ОСОБА_1 24.11.2008 року, а інформація про заробітну плату, що мається в довідці від 15.03.2018 року № 19, стосується періоду часу з 1991 року по 1993 рік, тобто у місяць звільнення з державної служби (перед призначенням пенсії) визначений в довідці заробіток позивач не отримував.

Матеріали справи також посвідчують ту обставину, що з жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 багаторазово звертався до відповідача із заявами, якими, окрім іншого, вимагав здійснити перерахунок його пенсії державного службовця, призначеної 24.11.2008 року, у зв`язку з тим, що після призначення пенсії державного службовця він продовжував займати посади державного службовця та отримувати заробітну плату державного службовця.

Відмовляючи в задоволені вимог звернень позивача, відповідач обґрунтовано посилався на відсутність правових підстав для проведення перерахунку/обчислення розміру його пенсії за період з 24.11.2008 року по 01.10.2017 року за означеним фактом, оскільки з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, з 01.05.2016 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців пенсії яким призначені за ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Отже з набранням чинності Закону № 889-VIII з 01.05.2016 року, положення Закону № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців. Натомість у ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій.

Враховуючи наведені положення норм чинного законодавства, а також рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, колегія суддів зазначає, що пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, не підлягають перерахунку у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії державного службовця продовжувала працювати (ст. 42 Закону № 1058-IV).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 про визнання протизаконними дій відповідача щодо відмови йому у здійсненні перерахунку перепризначення пенсії відповідно до поданих заяв від 07.11.2019 року. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач судам першої та апеляційної інстанцій не надав доказів звернення до відповідача саме 07.11.2019 року.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 122 КАС України).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Із матеріалів справи вбачається, що із заявами з вимогами перерахувати (перепризначити) первинну пенсію в 2008 році, як державному службовцю, не за 24 місяці роботи перед пенсією, а за 60 місяців роботи на державній службі поспіль; до розрахунку середньої заробітної плати запровадити індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу та заміну 10; трудового стажу на найбільш вигідні; для розрахунку теперішньої пенсії з 01.10.2017 року та з 01.03.2019 року запровадити коефіцієнт заробітної плати 2,22443, стажу 0,443; донарахувати стаж роботи на шахті 11 місяців 5 днів та стаж при навчанні в ВУЗі а ВПШ по трудовій книжці, а не по даті дипломів, позивач ОСОБА_1 звертався із жовтня 2018 року як до виконкому Полтавської міської ради, так і до ГУ ПФУ в Полтавській області (т. 1, а.с. 29, т. 1, а.с. 45-47 тощо).

Будучи незгодним із відповідями пенсійного органу про відсутність правових підстав для задоволення вимог означених звернень, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області вчинити певні дії лише 20.12.2019 року.

Частиною 1 ст. 121 КАС України унормовано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальній строк, встановлений законом, якщо визнає причини його попуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що звертаючись до суду з позовом в означений частині, та в подальшому до часу розгляду та вирішення справи судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного ним строку звернення до адміністративного позову із зазначенням наявності поважних причин, які обумовили факт попуску цього строку.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою і четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3 і 4 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 123).

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123).

Період, за який враховується заробітна плата для визначення розміру пенсії, встановлено ст. 40 Закону № 1058-IV, зокрема, передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Виключенню підлягає період до 60 календарних місяців страхового стажу з найбільш низьким коефіцієнтом заробітку за період як до 2000 року, так і після цієї дати. При цьому після виключення період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Як встановлено судом, звертаючись 24.10.2018 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з підстав, встановлених ст. 42 Закону № 1058-IV, позивач ОСОБА_1 не визначив період заробітної плати, яка за його бажанням підлягає виключенню при оптимізації. У зв`язку з чим, при оптимізації заробітної плати автоматизованим способом відповідачем виключено період з 01.11.2001 року по 31.10.2005 року (484 місяці страхового стажу х 10% = 48 місяців страхового стажу підряд з найменшими коефіцієнтами). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації склав 2,22443.

Із розрахунку пенсії позивача (т. 1, а.с. 245) вбачається, що при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 (ст. 27 Закону № 1058-IV) відповідачем врахований страховий стаж позивача, який дорівнює 43 рокам 22 дням.

Як убачається з архівного витягу від 22.05.2019 року № 435-35.3/000-1-7521 та доданих до них документів (т. 1, а.с. 40, 41-44, т. 1, а.с. 39), записів №№ 1-3 трудової книжки ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 158) у період з 12.09.1966 року до 20.08.1967 року позивач працював на шахті «Бургуста Замковая» № 3 треста «Гуковуголь».

Вимога позивача ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача зарахувати до його загального страхового стажу 11 місяців 5 днів (період праці на шахті «Бургуста Замковая» № 3 треста «Гуковуголь») судом задоволена і, таким чином, з набранням чинності судовим рішенням у справі, при визначені розміру пенсії ОСОБА_1 (ст. 27 Закону № 1058-IV) пенсійним органом буде означений страховий стаж.

При цьому, період навчання ОСОБА_1 у Вищій партійній школі при ЦК Компартії України з 01.09.1980 року по 26.06.1982 року (записи трудової книжки №№ 18 та 19), період навчання в Дніпропетровському гірничому інституті з 01.09.1967 року по 12.06.1972 року (запис трудової книжки № 9) пенсійним органом враховані при визначені пенсії позивача.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, доводи якої висновки колегії суддів не спростовують.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц

Постанова у повному обсязі складена і підписана 23 липня 2020 року.