Справа № 560/1818/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1818/20

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

20 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

01.04.2020 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом № 10/193 від 30.03.2020, в якому просив стягнути із ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі двадцять дев`ять тисяч сімсот сімнадцять грн. 94 коп. та суму судового збору.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.04.2020 позовну заяву Львівського державного університету внутрішніх справ залишено без руху. Запропоновано позивачу надати до суду: 1) позовну заяву в якій зазначено правильну адресу відповідача (п.2 ч.5 ст.160 КАС України) і надати докази направлення позову з додатками ОСОБА_2 (ч.2 ст.161 КАС України); 2) письмову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням дотримання строків звернення до суду і доказів цього з урахуванням вимог ст.123 і ст.161 КАС України.

22.04.2020 до суду надійшла заява № 10/271 від 16.04.2020 про усунення недоліків, а також заява без реєстраційного номера та дати про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій позивач вказує, що наказом ЛьвДУВС від 30.08.2018 № 954 о/с ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів. Зазначає, що строк звернення до адміністративного суду почався 19.02.2020, з моменту розірвання договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року. Також вказує, що позов подано 30.03.2020, тобто під час карантину запровадженого 12.03.2020 і відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки звернення до адміністративного суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які вказані в заяві Львівського державного університету внутрішніх справ, яка надійшла до суду разом із Заявою про усунення недоліків позову за № 10/271 від 16.04.2020.

Позовну заяву Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 за № 10/193 від 30.03.2020 про стягнення коштів - повернуто позивачеві.

Повернуто Львівському державному університету внутрішніх справ (вул.Городоцька, 26, м.Львів, 79007, ) судовий збір у розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві) гривні, який сплачений відповідно до платіжного доручення № 132 від 27.02.2020.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 24.04.2020 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач мав погасити заборгованість у строк визначений договором, а саме до 10.09.2019 року. Враховуючи, що боржник понад два місяці не сплачував заборгованість та не відповідав на претензії, позивач використав своє право на дострокове розірвання договору, відповідно до повідомлення від 19.02.2020 року і саме з цього часу почався відлік строку звернення до адміністративного суду. Також вказує, що позов подано 30.03.2020, тобто під час карантину запровадженого 12.03.2020 і відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки звернення до адміністративного суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що після відрахування ОСОБА_1 із числа курсантів, згідно з наказом № 954 о/с від 30.08.2018 з урахуванням Довідки - розрахунку № 408 від 30.08.2018, почався перебіг місячного строку звернення до суду.

Однак, між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір про відшкодування витрат із розстроченням платежу на строк до одного року з датою 08.10.2018, згідно з яким останнім днем строку на добровільну сплату заборгованості є 10.09.2019, що відповідно змінює початок строку звернення до суду, який з урахуванням цього починається з 11.10.2019.

Отже, починаючи з 11.10.2019, розпочався перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з позовом про стягнення вказаних витрат у примусовому порядку, тобто після закінчення строку на добровільну сплату витрат.

01.04.2020 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом № 10/193 від 30.03.2020, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі двадцять дев`ять тисяч сімсот сімнадцять грн. 94 коп. та суму судового збору.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.04.2020 позовну заяву Львівського державного університету внутрішніх справ залишено без руху. Запропоновано позивачу надати до суду: 1) позовну заяву в якій зазначено правильну адресу відповідача (п.2 ч.5 ст.160 КАС України) і надати докази направлення позову з додатками ОСОБА_2 (ч.2 ст.161 КАС України); 2) письмову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням дотримання строків звернення до суду і доказів цього з урахуванням вимог ст.123 і ст.161 КАС України.

22.04.2020 до суду надійшла заява № 10/271 від 16.04.2020 про усунення недоліків, а також заява без реєстраційного номера та дати про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій позивач вказує, що наказом ЛьвДУВС від 30.08.2018 № 954 о/с ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів. Зазначав, що строк звернення до адміністративного суду почався 19.02.2020, з моменту розірвання договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які вказані в заяві Львівського державного університету внутрішніх справ, яка надійшла до суду разом із Заявою про усунення недоліків позову за № 10/271 від 16.04.2020 та позовну заяву повернуто позивачеві.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву дійшов висновку, що позивач, пропустив місячний строк звернення з позовом до адміністративного суду.

Судова колегія частково погоджується з позицією суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями п.3 ч.1 ст.171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень цих норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону. Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст.160 КАС України.

Суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі та виконати обов`язок з повідомлення про це осіб, які беруть участь у справі, суд залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Стаття 160 КАС України стандартизує структуру позовної заяви - містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Крім того, суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також, застосовуючи положення ст.160,161 КАС України, формально підходити до цих норм, у зв`язку з чим позовні заяви безпідставно залишати без руху та повертати.

За змістом ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно зі ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Таким чином, повернення позовної заяви є видом юридичної відповідальності особи за порушення строків на звернення з позовною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Суд першої інстанції вірно встановив, що спір у цій справі відноситься до справ щодо проходження публічної служби і відповідно до положень частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року з датою 08.10.2018, згідно з яким останнім днем строку на добровільну сплату заборгованості є 10.09.2019, що відповідно змінює початок строку звернення до суду, який з урахуванням цього починається з 11.10.2019.

Отже, починаючи із 11.10.2019, розпочався перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з позовом про стягнення вказаних витрат у примусовому порядку, тобто після закінчення строку на добровільну сплату витрат.

Суд апеляційної інстанції вказує, що згідно із п.1.1 Договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу, ВНЗ надає Боржникові розстрочку на строк до одного року з 10.10.2018 року до 10.10 2019 року.

Відтак перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з позовом про стягнення вказаних витрат у примусовому порядку розпочався із 11.10.2019 року, а не з 11.09.2019 (після закінчення строку на добровільну сплату витрат), як вказав суд першої інстанції, та закінчився 11.11.2019 року.

Проте Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду лише 01.04.2020 з адміністративним позовом № 10/193 від 30.03.2020.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2020 року по справі № 360/962/19 (адміністративне провадження №К/9901/31091/19).

Проте, позивач звернувся до суду з цим позовом лише 30 березня 2020 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані копії претензій за № 10/778 від 18.10.2019, № 10792 від 05.11.2019, № 10/952 від 27.12.2019, лист "Про розірвання договору про відшкодування витрат з розстрочення платежу на строк до одного року" за № 10/03 від 19.02.2020, так як цього не передбачено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою КМ України № 964 від 12.08.2006, не спростовують факт пропуску строку звернення з позовом до суду та не є законними підставами зміни строку звернення до суду, що визначено КАС України.

Також, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача на те, що позов подано 30.03.2020, тобто під час карантину запровадженого 12.03.2020, і відповідно, що строки звернення до адміністративного суду, продовжуються на строк дії такого карантину, адже останнім днем місячного строку звернення до суду з цим позовом був 11.11.2019, тоді як карантин встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" лише з 12.03.2020.

Отже, наведені позивачем підстави мають суб`єктивний характер та не позбавляли його можливості звернутися до суду з цим позовом у встановлені КАС України строки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 140/721/19, від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач не надав.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббінгс на інші проти Великобританії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.

Підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ст.317 КАС України).

Оскільки судом першої інстанції було невірно вказано дату до якої позивач міг добровільно сплатити заборгованість та з якої починається перебіг строку на реалізацію права на звернення до суду з позовом, колегія суддів вважає за необхідне зміни рішення суду, вказавши у мотивувальній частині ухвали дату до якої позивач міг добровільно сплатити заборгованість - "10.10.2019".

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року змінити, вказавши у мотивувальній частині ухвали дату до якої позивач міг добровільно сплатити заборгованість - "10.10.2019"

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.