Справа № 140/7356/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7356/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання ТкачукІ.І.,

представника позивача Прадищук Л.І.,

представника відповідача Васковця С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), заступника начальника відділу Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів Васковця Сергія Івановича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), заступника начальника відділу Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів Васковця Сергія Івановича про визнання дій неправомірними державного виконавця - заступника начальника відділу Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Васковця Сергія Івановича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 80603,81 грн. від 07.05.2020 року в межах виконавчого провадження №36776264; визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника відділу Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів Васковця Сергія Івановича ВП №36776264 від 07.05.2020 про стягнення виконавчого збору у розмірі 80603,81 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 24 листопада 2010 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 806038,12 грн. 27 лютого 2013 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції були відкриті виконавчі провадження №36776264 та №36776547 про примусове виконання виконавчих листів №2-1535/2010 виданих 14.03.2012 Ковельським міськрайонним судом на виконання рішення у вказаній вище справі.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 10.07.2013 виконання рішення Ковельського міськрайонного суду від 24.11.2010 було розстрочено. Згідно довідки кредитора АТ "УкрСиббанк" самостійно добровільно повернено позику в сумі 1000000 грн.

Позивач вказує на порушення вимог статті 27, пункту 3 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", а саме порушення строків винесення постанови про стягнення виконавчого збору та виконання рішення боржником добровільно, на те, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення, а тому з зазначених підстав просить визнати дії державного виконавця протиправними та скасувати постанову.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі, справу було призначено до розгляду на 10:00 22.07.2020.

У відзиві відповідач позову не визнає, вказує на те, що добровільне виконання рішення суду у семиденний строк, наданий державним виконавцем для виконання у постанові про відкриття виконавчого провадження не відбулося, а тому 07.05.2020 було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Дії державного виконавця вважає правомірними, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав , викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позову не визнав, з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 24 листопада 2010 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 806038,12 грн.

27 лютого 2013 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №36776264 про примусове виконання виконавчого листа №2-1535/2010 виданого 14.03.2012 Ковельським міськрайонним судом на виконання рішення у вказаній вище справі.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 10.07.2013 виконання рішення Ковельського міськрайонного суду від 24.11.2010 було розтрочено.

Згідно довідки кредитора від 02.11.2018, АТ "УкрСиббанк" самостійно добровільно повернено позику в сумі 1000000 грн.

07.05.2020 заступником начальника відділу Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції м. Львів Васковцем С.І. було винесено постанову про стягнення в солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору сумі 80603,81 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ набув чинності 05 жовтня 2016 року) в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як встановлено судом 25.02.2013 року від стягувача ПАТ "УкрСиббанк" поступила заява та виконавчий лист про примусове виконання рішення суду.

27.02.2013 року було відкрите виконавче провадження про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в коритсь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 806038,12 грн. Боржнику було запропоновано в семиденний строк від дня отримання постанови самостійно виконати рішення суду. При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 отримала 27.02.2020.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Приписами статей 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ, постанова про стягнення виконавчого збору у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1404 виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

На підставі пункту восьмого Розділі 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5), виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Розрахунок нарахування виконавчого збору обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

07.05.2020 заступником начальника відділу Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції м. Львів Васковцем С.І. було винесено постанову про стягнення в солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору сумі 80603,81 грн.

Постанова про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в коритсь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 806038,12 грн. було винесено 09.06.2020.

При винесенні постанови про стягнення виконавчого збору суд не вбачає порушень зі сторони державного виконавця приписів статті 27 Закону № 1404-VІІІ. Також не виявлено порушень при надсиланні документів виконавчого провадження позивачу.

Суд не бере до уваги твердження позивача і її представника про добровільне виконання рішення суду, оскільки добровільно до відкриття виконавчого провадження та у строк наданий державним виконавцем для самостійного виконання рішення, рішення суду позивачем не було виконане. Сплата заборгованості за кредитним договором після відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з розстроченням судового рішення не може свідчити про його добровільне виконання. А такі дії виконавця, як запити у державні органи та накладення арешту на майно, свідчать про примусове виконання судового рішення.

З врахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), заступника начальника відділу Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів Васковця Сергія Івановича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 787, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук