Справа № 640/4497/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

23 липня 2020 року справа №640/4497/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Савельєвої Анни Миколаївни (далі по тексту - позивач, Уповноважена особа)
доГоловного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві)
треті особи1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - третя особа 1, Фонд) 2. Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» (далі по тексту - третя особа 2, ПАТ «Єврогазбанк») 3. Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві (далі по тексту - третя особа 3, ГУ ДКСУ)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неповернення ПАТ «Єврогазбанк» надмірно сплаченої суми податку на прибуток у сумі 9 336,10 грн.; 2) зобов`язання відповідача повернути надмірно сплачене грошове зобов`язання за авансовими внесками з податку на прибуток підприємств ПАТ «Єврогазбанк» у сумі 9 336,10 грн.
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає, що у відповідача виник обов`язок повернути ПАТ «Єврогазбанк» надмірно сплачену суму податку на прибуток у зв`язку з наявністю переплати на підставі заяви Уповноваженої особи від 13 лютого 2019 року; однак відповіді на заяву не надано, кошти у сумі 9 336,10 грн. не перераховано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/4497/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучено до участі у справі ПАТ «Єврогазбанк» та ГУ ДКСУ в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки у ПАТ «Єврогазбанк» наявний податковий борг, зокрема, із податку на прибуток, у зв`язку з чим надмірно сплачені кошти а підстави для їх повернення відсутні.

Третя особа 1 у письмових поясненнях підтримала позовні вимоги, зазначивши, що у зв`язку з переплатою ПАТ «Єврогазбанк» у 2014 році податку на прибуток виникло право на повернення помилково сплачених коштів.

Треті особи 2 та 3 відповідних письмових пояснень на позовну заяву до суду не надали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Як зазначено позивачем в адміністративному позові, 31 липня 2017 року авансовим платежем ПАТ «Єврогазбанк» перераховано до держаного бюджету 11 604,00 грн. податку на прибуток за липень 2014 року; згідно з даними бухгалтерського обліку ПАТ «Єврогазбанк» фактично зараховано у рахунок сплати податку на прибуток грошові кошти у сумі 2 267,90 грн., отже, станом на серпень 2014 року ПАТ «Єврогазбанк» переплатило 9 336,10 грн. з податку на прибуток. 13 лютого 2019 року за вих. №154 позивачем подано заяву (претензію) до Офісу великих платників податків про повернення надмірно переплаченого податку на прибуток станом на серпень 2014 року на поточний рахунок позивача; в подальшому вказану заяву органами ДФС передано до ГУ ДФС; наразі кошти у сумі 9 336,10 грн. на рахунок АТ «Єврогазбанк» не перераховано, відповіді на заяву не надано.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені статтею 43 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

У відповідності до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцяти денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 43.6 статті 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що умовами повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань є відсутність у платника податків податкового боргу, воля самого платника податків, яка виражається у поданні до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Таким чином, з урахуванням змісту позовних вимог, у межах спірних правовідносин належить встановити факт надмірної сплати позивачем суми грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 9 336,10 грн., відсутність податкового боргу та подання заяви про повернення коштів протягом 1095 днів з дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Матеріали справи містять витяг з інтегрованої картки платника податків ПАТ «Єврогазбанк», відповідно до якої 31 липня 2014 року зараховано 11 604,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 31 липня 2014 року №294777, що також не заперечується відповідачем під час розгляду справи. Проте, у зв`язку з наявністю заборгованості у розмірі 11 607,18 грн. з авансових внесків з податку на прибуток зараховані кошти зараховані контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу.

Крім того, з витягу з інтегрованої картки платника податків ПАТ «Єврогазбанк» вбачається наявність недоїмки у розмірі 19 166 614,38 грн.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження відсутності у ПАТ «Єврогазбанк» податкового боргу станом на дату подання заяви у порядку статті 43 Податкового кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що заява про повернення надміру сплачених коштів датована 13 лютого 2019 року, а заявлена до відшкодування сума сплачена 31 липня 2014 року, з чого слідує, що з дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми сплинуло більше 1095 днів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов уповноваженої особи не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Савельєвій Анні Миколаївні відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Савельєва Анна Миколаївна (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 16; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий);

Головне управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 39439980);

Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А; ідентифікаційний код 37993783);

Публічне акціонерне товариство «Єврогазбанк» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 16; ідентифікаційний код 34693790);

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17; ідентифікаційний код 21708016).

Суддя В.А. Кузьменко