Справа № 280/2450/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 липня 2020 року (о 10 год. 15 хв.)Справа № 280/2450/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо несплати страхових виплат позивачу з 01.05.2014 по 31.12.2019;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по страховим виплатам з 01.05.2014 по 31.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з проведенням АТО позивач зареєструвався, як переміщена особа у селі Марфопіль Запорізької області. Довідкою МСЕК № 016586 позивачу встановлено III групу інвалідності безстроково. Наразі позивач перебуває на обліку в Пологівському відділенні управлінні виконавчої дирекції Фонду в Запорізькій області, як отримувач страхових виплат. Однак, у період травень 2014 року - грудень 2019 року заборгованості по страховим виплатам позивачу не виплачена. Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 16.06.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

10.06.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 26952), в якому зазначає, що позивач перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Совєтському районі м. Макіївки Донецької області (далі - відділення у Совєтському районі м. Макіївки) до травня 2014 року. Так, Відділення у Совєтському районі м. Макіївки, з невідомих для Управління у Запорізькій області причин, з травня 2014 року припинено ОСОБА_1 страхові виплати. Чи перебував позивач на обліку в інших відділеннях Фонду соціального страхування України, Управлінню у Запорізькій області не відомо та відомим бути не може, оскільки ні Управлінню у Запорізькій області ні його відокремлені підрозділи не мають особової справи ОСОБА_1 і не брало його на облік, як потерпілого від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання. На підставі довідки Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.05.2017 №, Пологівському відділенню управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (надалі - Пологівське відділення) за заявою ОСОБА_1 від 22.01.2020 продовжено раніше призначену щомісячну страхову виплату з 01.01.2020, про що винесено постанову від 17.02.2020 №0808/9387/9387/15. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та не має особової справи, Пологівським відділенням йому були продовжені страхові виплати на підставі статистичних даних з Центральної інформаційно-аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат, що здійснювалися раніше. ОСОБА_1 не перебуває на обліку у Пологівському відділені як потерпілого від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, постанова про взяття його на облік як потерпілого від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання не виносилась, у відповідності до вимог постанови правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 №27 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб» (надалі - Порядок №27). 10.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання інформації з якого періоду йому не виплачено страхові виплати, з яких саме причин не виплачено страхові виплати та надати довідку про нараховані та фактично сплачені страхові виплати з 01.04.2014, на яку листом від 26.03.2020 №Б-38/02-10-1219 відповідачем надано відповідь, що для отримання довідки про нараховані та фактично сплачені страхові виплати з 01.04.2014 до 01.01.2020 позивачу необхідно звернутись до Слов`янського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - Слов`янським відділенням Управління в Донецькій області) яке з 01.01.2018 здійснює виконання статутних завдань відділення у Совєтському районі м. Макіївки. Відповідно до Порядку №27 суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку, визначеному виконавчою дирекцією Фонду. Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На час виникнення спірних правовідносин такий порядок Кабінетом Міністрів України не затверджено. До робочого органу Управління у Запорізькій області (Пологівське відділення) ОСОБА_1. звернувся 22.01.2020, а отже у період до місяця звернення, страхові виплати мали нараховуватись йому за місцем зберігання його справи - Управління в Донецькій області, що прямо випливає зі змісту п.п. 3.8. та 3.9. Розділу III Порядку №27. Таким чином, у Управління у Запорізькій області (відокремленим підрозділом якого є Пологівське відділення) відсутні правові підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період з 01.05.2014 по 31.12.2019 року. Управління у Запорізькій області не може відповідати за дії або бездіяльність інших осіб щодо вжиття заходів з нарахування та виплат ОСОБА_1 , у період з 01.05.2014 по 31.12.2019, страхових виплат.

Також, у відзиві представника відповідача просить про розгляд справи за правилами спрощеного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Суд зазначає, що представником відповідача не обґрунтована необхідність проведення відкритого судового засідання із повідомленням (викликом) сторін, а відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення його клопотання та можливість проведення судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки справа є незначної складності і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

У зв`язку із відсутністю судді Калашник Ю.В. у період з 10.07.2020 по 19.07.2020 на роботі, що підтверджується відповідною довідкою Запорізького окружного адміністративного суду вих. № 02-35/20/55 від 17.07.2020, рішення у повному обсязі складено та підписано 20.07.2020.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, фактичним місцем проживання/перебування якої є: АДРЕСА_2 , про що зазначено у виданій Управлінням праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.05.2017 № (а.с.7).

До 01.05.2014 позивач своєчасно отримував страхові виплати, проте з 01.05.2014 страхові виплати позивачу були припинені. Вказану обставину підтвердив відповідач у наданому відзиві.

22.01.2020 позивач звернувся до Пологівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області із заявою про продовження раніше призначених страхових виплат (а.с.35).

На підставі рішення комісії з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 24.01.2020 №132 страхові виплати позивачу поновлені з 01.01.2020 про що Пологівським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області винесено постанову №0808/9387/9387/15 від 17.02.2020 (а.с.37).

Листом від 26.03.2020 за №Б-38/02-10-1219 УВД ФСС України у Запорізькій області повідомив позивача, що відповідно до вимог Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 (далі - Порядок №365), та згідно з п.3.7 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, затвердженого Постановою правління Фонду від 21.12.2018 № 27 (далі - Порядок №27) щомісячні страхові виплати внутрішньо переміщеній особі продовжуються з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Пологівським відділенням продовжено виплату позивачу щомісячної страхової виплати згідно з заявою з 01 січня 2020 року. Зазначає, що позивач перебуваєте на постійному обліку у Макіївському міському відділенні у Совєтському районі Донецької області. З 01.01.2018 виконання статутних завдань Макіївського міського відділення у Совєтському районі Донецької області передано Слов`янському відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Згідно з інформацією, яка надійшла із Слов`янського відділення, позивач з травня 2014 року по грудень 2019 року не перебував на обліку в інших відділеннях та не отримував страхові виплати. Відповідно до Порядку №365 та до п.3.8 Порядку №27 суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Згідно з Порядком №365 та з п.3.9 Порядку №27 суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських 1 територій, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду. Таким чином, для отримання довідки про нараховані та фактично сплачені страхові виплати з 01 квітня 2014 року до 01 січня 2020 року позивачу необхідно звернутись до Слов`янського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (а.с.12).

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон №1706-VII).

Статтею 1 Закону №1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 цього ж Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина друга цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (частина перша статті 5 Закону №1706-VII).

Водночас, статтею 14 Закону №1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивач отримав право на отримання страхових виплат по інвалідності, він є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3, виданим 11.05.2005 по терміну - довічно, та наразі перебуває на обліку в Пологівському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області та отримує щомісячні страхові виплати.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 (далі - Закон №1105-XIV).

Пунктом третім розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону №1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема, законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав (підпункти 1, 3 частини першої статті 3).

У статті 27 Закону України від 14.01.1998 №16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Відповідно до статті 46 Закону №1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, вказаний перелік є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати страхових виплат з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом (згідно із Закону №16/98-ВР) чи законодавством (згідно із Закону №1105-XIV).

Посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» не є посиланням на норми закону, оскільки постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено суду правомірності своїх дій щодо не виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період з 01.05.2014 по 31.12.2019.

Також суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, право на отримання страхових виплат є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді страхових виплат суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді страхових виплат суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Тому, не виплачуючи позивачу належні йому страхові виплати за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання страхових виплат.

Щодо тверджень відповідача про те, що такі виплати мають здійснюватися управлінням, в якому позивач перебував на обліку до початку проведення антитерористичної операції (Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області) слід зазначити наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 01.10.2014 №531 установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.05.2017 № , фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 , доказів іншого суду не надано, отже саме Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

За таких обставин, позивач має беззаперечне право на отримання страхових виплат, як особа, що втратила працездатність від професійного захворювання та трудового каліцтва, з часу первинного призначення страхових виплат. Норми статті 47 Закону №1105-XIV гарантують позивачу право виплати страхової суми без обмеження протягом будь-якого строку (оскільки інвалідність встановлено безстроково).

Відповідач не довів правомірності щодо не нарахування та невиплати позивачу суми страхових виплат за період з 01.05.2014 по 31.01.2019, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України). За приписами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що ухвалою судді від 19.05.2020 позивачу відстрочено сплату судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо невиплати страхових виплат ОСОБА_1 з 01.05.2014 по 31.12.2019.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по страховим виплатам з 01.05.2014 по 31.12.2019.

Стягнути на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.07.2020.

Суддя Ю.В. Калашник