Справа № 362/1762/19
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/1762/19
Провадження № 2-а/362/12/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"23" липня 2020 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Чорнухинського відділення поліції сержанта поліції Борсука Сергія Васильовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що прийнята відповідачем постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірною, оскільки вона винесена безпідставно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно притягнув його до відповідальності оскільки не з`ясував усіх обставин справи, не врахував дорожньої ситуації та не роз`яснив йому прав при розгляді справи.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Наполягав на тому, що автомобіль попереду нього рухався дуже повільно, а тому він обігнав його з лівої сторони, щоб уникнути зіткнення.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Також, відповідач надав відзив на позов у якому заперечив вимоги позивача та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Допитана за клопотанням позивача свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини наведені позивачем та пояснила, що вона була пасажиром керованого позивачем автомобіля; коли позивач різко загальмував, вона побачила, що автомобіль попереду них рухався дуже повільно, а тому позивач об`їхав його з лівої сторони.

Вислухавши вступне слово позивача, пояснення свідка та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 876400 від 10.03.2019 року, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Чорнухинського відділення поліції сержанта поліції Борсука С.В . , 10 березня 2019 року о 17 годині 05 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Not» номерний знак НОМЕР_1 на 203-му кілометрі автодороги Р-60 здійснив обгін попутного транспортного засобу, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. в зоні дії дорожнього знаку 3.25 (обгін заборонено), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Норма частини першої статті 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина перша статті 122 КУпАП за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює таку відповідальність за порушення водіями перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено заборону перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. та заборону обгону в зоні дії дорожнього знаку 3.25..

Доводи позивача про те, що у даному випадку він мав право здійснювати обгін транспортного засобу, оскільки той рухався зі швидкістю менше 30 км/год, - суд оцінює критично і не приймає їх до уваги, оскільки позивачем не доведено даний факт.

Зокрема, у справі відсутні докази того, що автомобіль попереду позивача рухався зі швидкістю менше 30 км/год..

З цих же підстав суд не погоджується із твердженнями позивача про правомірність його дій, оскільки, на переконання суду, об`єктивно не повинен був порушувати Правила дорожнього руху, перетинаючи суцільну лінію розмітки в зоні дії заборонного знаку.

Позивачем не доведено перед судом існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому знизити швидкість руху керованого ним транспортного засобу для уникнення зіткнення або виїзду на узбіччя.

При цьому, в порушення вимог частини четвертої статті 161 КАС України, позивач не виконав свій обов`язок і не додав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; так позивач не надав суду докази того, що автомобіль, який рухався попереду нього мав дуже маленьку швидкість руху і створював йому перешкоди в русі.

У зв`язку з цим, суд не погоджується із доводами позивача про те, що він не порушував наведених вимог ПДР України та відхиляє їх.

Також, за фактичними обставинами справи, суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд не вважає зазначені у позові доводи такими, що є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Одночасно, суд обов`язково враховує наступне.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», розглядаючи відповідно до ст. 293 КпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Норма частини другої статті 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дослідивши та проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови інспектора, суд приходить до висновку, що вона відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Наведені у заяві доводи позивача не спростовують даних оскаржуваної ним постанови.

При цьому, зміст оскаржуваної постанови не суперечить вимогам статті 283 КУпАП, а вид і розмір накладеного на правопорушника стягнення повністю відповідає санкції, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, за змістом відзиву на позов, суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність свого рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини та зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що відповідач діяв у межах чинного законодавства та правомірно на достатніх підставах виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, у зв`язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122 ч. 3, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 7 - 12, 69 - 72, 76, 79, 86, 128, 158 - 163 КАС України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Чорнухинського відділення поліції сержанта поліції Борсука Сергія Васильовича про скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 23 липня 2020 року.