Справа № 580/2246/20
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження в адміністративній справі

21 липня 2020 року Справа № 580/2246/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадження) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідача), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління застосування пенсійного законодавства відділу з питань перерахунків пенсій № 12 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 01.06.2020 №1696-2185/0-03/8-2300/20 про відмову у перерахунку та виплаті підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює одній мінімальній заробітній платі;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати із 17.07.2018 підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача здійснити із 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює 1 мінімальній заробітній платі згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

В обґрунтування позивач вказує, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є непрацюючим пенсіонером та проживає в с. Тальянки, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Тому, враховуючи рішення Конституційного Суду від 17.07.2018 № 6-р/2018, має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, встановлене статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Ухвалою суду від 30.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом, без повідомлення учасників справи.

13.07.2020 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а. Клопотання мотивоване тим, що у вказаній справі вирішується питання виключної правової проблеми: застосування у спорах щодо соціального захисту громадян шестимісячних строків звернення до суду, якщо предметом спору є неотримання особою регулярних соціальних виплат.

Ухвалою від 26.06.2019 у справі № 510/1286/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про обґрунтованість передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з мотивів існування виключної правової проблеми, яка полягає у необхідності формування відповідних правових позицій, для чого потрібно надати відповіді на такі питання:

1. Чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15.12.2017, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15.12.2017, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), для фактичного встановлення строкових меж (може граничних меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення; статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статей 51, 55 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а деяких інших осіб, в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Суд врахував, що позовні вимоги у цій справі направлені на отримання щомісячного підвищення соціальних доплат з 17.07.2018, а відповідач у відзиві стверджує на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, до часу ухвалення єдиної правової позиції у судовій практиці Верховного Суду у таких правовідносинах вірно визначити строки та правильно вирішити спір з дотриманням принципу верховенства права неможливо. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача у клопотанні про зупинення провадження.

Пунктом 5 частини 2 статті 236 КАС України встановлено право суду зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини 2 статті 236 КАС України, до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у адміністративній справі № 510/1286/16-а (провадження № 11-345апп19).

Керуючись ст.ст. 236, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 580/2246/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії до часу набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Кульчицький