Справа № 714/476/20
Суддя: Акостакіоає О. Т.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 714/476/20
№2-а/714/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.

при секретарі: Якобан І.В.

з участю представника позивача: Онофрея В.К.

відповідача: Українця І.М.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Герцаївського відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Українця Івана Михайловича про скасування постанови серії ДП 18 №413931 від 10 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до інспектора СРПП №4 Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Українця І.М. про скасування постанови серії ДП 18 №413931 від 10 червня 2020 року. Посилається на те, що 10 червня 2020 року біля 15 год. 55 хв. інспектором Українець І.М. відносно неї складено постанову серії ДП 18 №413931 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень, позов обґрунтовує тим, що 10 червня 2020 року біля 15 години 55 хвилин відповідачем був зупинений транспортний засіб БМВ Х5 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якому вона з ОСОБА_2 їхала разом та після зупинки вони вийшли з машини та чекали інспектора поліції, який підійшов через пару хвилин, оскільки перед ними були зупинені ще два автомобілі. Відповідач попросив пред`явити документи на транспортний засіб і надати документи і позивач надала свій техпаспорт і посвідчення водія і свідка ОСОБА_2 . Інспектор Українець І.М. , почав фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення та склав відносно неї оспорювану постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП, порушуючи її права та не надавши їй докази інкримінованого правопорушення зокрема докази, які підтверджують саме факт того, що вона керувала транспортним засобом, а не її цивільний чоловік, але інспектор відмовив їх надати, крім цього інспектор порушив її права на правову допомогу, розглянувши постанову без її адвоката, тим самим порушивши вимоги ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Таким чином вважають дії поліцейського СРПП №4, старшого лейтенанта поліції Українець Івана Михайловича, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування її клопотань, за відсутності доказів протиправними, а тому винесена постанова серії ДП18 №413931 від 10 червня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною, необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача Онофрей В.К. в судове засідання позов підтримав в повному обсязі посилався на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити, а постанову серії ДП18 №413931 від 10 червня 2020 року інспектора СРПП №4 Українця І.М.за безпідставністю скасувати.

Відповідач інспектор СРПП Українець І.М.в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 10 червня 2020 року знаходився на патрулюванні. Зупинив транспортний засіб марки «БМВ» на болгарській реєстрації, оскільки лобове скло т/з та задні світлові прибори були тоновані, всупереч ПДР. Позивач пред`явила йому документи на транспортний засіб і посвідчення водія, він пояснив, які порушення виявив і чому складає відносно неї постанову, роз`яснив права, при цьому ніяких заперечень з боку позивача не було, тому почав складати постанову. Разом з позивачем на пасажирському місці знаходився чоловік, який комусь телефонував і позивач тоді почала скандалити, заявила що їй необхідна правова допомога і вона викликає свого захисника, розгляд справи припинено та довго чекали на адвоката. Коли приїхав захисник водій почала заперечувати, що вона була за кермом, пригрозила оскаржити в суді винесену їм постанову. Насправді керувала транспортним засобом позивач. Через те, що сів акумулятор бодікамери, вона непомітно для нього перестала працювати,але дещо зафіксувала бодікамера його напарника. Вважає свої дії обґрунтованими, а постанову законною та просить у задоволенні відмовити за безпідставністю.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2020 року інспектором СРПП №4 Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Українцем І.М. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №413931 якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП та відносно неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395 передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 2, розділу 111).

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті).

В свою чергу, відповідачем в якості доказу надано суду відеозапис на диску DVD-R та фотографії транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Отже, інформація з відеокамери може оцінюватися як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з доданих позивачем та відповідачем доказів: фотографії , відеозьомкі з бодікамери поліцейських дійсно при зупинці транспортного засобу та розгляду справи про адміністративне правопорушення у транспортного засобу БМВ Х5 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на задніх світлових приладах нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Також в постанові про адміністративне правопорушення зазначається наявність порушення з боку водія п. 31.4.7 ПДР України, разом з тим, ні у тексті постанови про адміністративне правопорушення, ні у доданих допустимих доказах по справі немає свідчення про порушення з боку водія на час зупинки транспортного засобу, чи розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушення ПДР передбачені п 31.4.7 (зокрема нанесення на скло покриття, яке обмежує оглядовість з місця водія, і погіршує його прозорість)

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач надав в судовому засіданні фотографії, які зафіксували автомобіль БМВ Х5 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на багато пізніше, після винесення постанови, тому в цій частині порушення ПДР не знайшло своє підтвердження , порушення п. 31.4.7 ПДР слід виключити з постанови про адміністративне правопорушення.

Що стосується тверджень позивача про те, що вона не керувала транспортним засобом, а транспортним засобом керував її цивільний чоловік , суд вважає обраним способом захисту від адміністративної відповідальності. З оглянутих у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не вказувала хто знаходився за кермом, лише наголошувала кому належить транспортний засіб, при цьому як водій представила для огляду інспектору документи.

Також суд вважає такими, що не відповідають дійсності письмові покази ОСОБА_2 додані позивачем до позовної заяви і розцінює їх як бажання допомогти близькій особі уникнути відповідальності, дані покази в частині розвитку подій при винесення поліцейським постанови є надуманими, непослідовними.

Що стосується порушення права на захист, суд вважає такі твердження теж безпідставними, оскільки після заяви позивача про бажання присутності адвоката при розгляді, розгляд справи припинено до появи адвоката.

З оглянутих в судовому засіданні поданих відповідачем відеозаписів з нагрудних бодікамер поліцейських вбачається, що зафіксовано та відображено факт роз`яснення позивачу його прав та обов`язків при розгляді справи, а також, що задні світлові прилади автомобіля тоновані, тому дана постанова на позивача поліцейським винесена правомірно.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відеозапис, наданий відповідачем, є достатнім та належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі 465/6677/16-а та від 13.03. 2020 у справі №161/11159/16-а.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд вважає, що за наслідками судового розгляду даного спору не встановлені процесуальні порушення з боку відповідача при розгляді ним справи про адміністративне правопорушення та винесеня оскаржуваної постанови, відповідач правомірно виніс постанову на місці вчинення правопорушення, в судовому засіданні факт порушення позивачем вимог ПДР України , відповідальність за яких наступає за ст. 121 ч.1 КУпАП, доведено зібраними по справі доказами.

На підставі викладеного ч.1 ст. 121, 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 6-10, 19, 20, 90, 241-246, 250, 251, 268, 280, 285 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Герцаївського відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Українця Івана Михайловича про скасування постанови серії ДП 18 №413931 від 10 червня 2020 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя