Справа № 320/3736/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року м.Київ № 320/3736/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області з позовом до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та просить суд визнати нечинним та скасувати рішення від 30.08.208 № 2/1 "Про затвердження детального плану території житлової та громадської забудови на земельних ділянках загальною площею 2 га в межах населеного пункту села Крюківщина Києво - Святошинського району Київської області".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.

03.12.2019 протокольною (без виходу до нарадчої кімнати) ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Так, під час розгляду справи по суті від учасників справи надійшла заява з проханням подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За клопотанням учасників справи, суд розпочав подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області вказує, що відповідачем в супереч ухвали Київського апеляційного адміністративного суд від 01.08.2018 про забезпечення позову прийняв спірне рішення від 30.08.208 № 2/1 "Про затвердження детального плану території житлової та громадської забудови на земельних ділянках загальною площею 2 га в межах населеного пункту села Крюківщина Києво - Святошинського району Київської області".

В судовому засіданні прокурор позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні. Крім того подав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначив, що ухвала суду не відповідача вимогам виконавчого документу, про що свідчить відповідне рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа 810/1044/18 за позовом мешканців села Крюківщина до Крюківщинської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення 23 сесії 7 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07.09.2017 № 9 «Про затвердження містобудівної документації «Проект внесення змін до генерального плану села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області поєднаного з детальним планом територій».

Разом з позовною заявою позивачами подано до суду заяву про вжиття у заходів забезпечення даного позову шляхом зупинення дії рішення Крюківщинської сільської ради від 07.09.2017 № 9 «Про затвердження містобудівної документації «Проект внесення змін до генерального плану села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області поєднаного з детальним планом території» до вирішення справи по суті та заборонити Крюківщинській сільській раді вчиняти певні дії, а саме - здійснювати розробку та затвердження детальних планів села Крюківщина, заборонити проектування каналізації та кладовища в с. Крюківщина на час розгляду адміністративної справи до винесення рішення у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у задоволенні заяви позивачів про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.

За результатами апеляційного оскарження, 01.08.2018 постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 810/1044/18 задоволено заяву про забезпечення позову, якою зупиненої дію вищезазначеного рішення Крюківщинської сільської ради та заборонено сільській раді вчиняти певні дії, а саме - здійснювати розробку та затвердження детальних планів села Крюківщина, заборонено проектування каналізації та кладовища в с.Крюківщина на час розгляду адміністративної справи до винесення рішення у справі.

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 810/1044/18 набрала законної сили з моменту її прийняття - 01.08.2018.

Однак в ході здійснення функцій представництва інтересів держави у суді Києво - Святошинською місцевою прокуратурою було встановлено порушення вимог законодавства під час прийняття спірного рішення від 30.08.208 № 2/1 "Про затвердження детального плану території житлової та громадської забудови на земельних ділянках загальною площею 2 га в межах населеного пункту села Крюківщина Києво - Святошинського району Київської області", оскільки воно прийнято всупереч ухвали Київського апеляційного адміністративного суд від 01.08.2018 про забезпечення позову.

Вважаючи рішення 36 сесії 7 скликання Крюківщинської сільської ради від 30.08.2018 № 2/1 «Про затвердження детального плану територій житлової та громадської забудови на земельних ділянках загальною площею 2 га в межах населеного пункту села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області» протиправним Керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду за даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Законом України «Про місцеве самоврядування» визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве сасмоврядування» зазначено, що до загальної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве свмоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання:

затвердження регламенту ради; утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій; утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради; затвердження плану роботи ради та заслуховування звіту про його виконання з урахуванням вимог ст. 32 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"; заснування аудіовізуальних (електронних) засобів масової інформації відповідної ради, призначення і звільнення їх керівників; заслуховування звіту сільського, селищного, міського голови про діяльність виконавчих органів ради, у тому числі щорічного звіту про здійснення державної регуляторної політики виконавчими органами відповідної ради; прийняття рішення про недовіру сільському, селищному, міському голові; заслуховування звітів постійних комісій, керівників виконавчих органів ради та посадових осіб, яких вона призначає або затверджує; заслуховування повідомлень депутатів про роботу в раді, виконання ними доручень ради; розгляд запитів депутатів, прийняття рішень по запитах; прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень депутата ради в порядку, встановленому законом; скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень; прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом; прийняття рішення про проведення місцевого референдуму; прийняття відповідно до законодавства рішень щодо організації проведення референдумів та виборів органів державної влади, місцевого самоврядування та сільського, селищного, міського голови; прийняття рішень про наділення органів самоорганізації населення окремими власними повноваженнями органів місцевого самоврядування, а також про передачу коштів, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення; прийняття рішень про об`єднання в асоціації або вступ до асоціацій, інших форм добровільних об`єднань органів місцевого самоврядування та про вихід з них; схвалення угод про об`єднання єврорегіонального співробітництва, прийняття рішень про утворення об`єднання єврорегіонального співробітництва, про приєднання до такого об`єднання або про вихід з нього, затвердження статуту об`єднання єврорегіонального співробітництва та внесення до нього змін; прийняття рішень про вступ до європейського об`єднання територіального співробітництва та про вихід з такого об`єднання; затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування; розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету; встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України; утворення цільових фондів, затвердження положень про ці фонди;) утворення місцевих фондів фінансової підтримки кінематографії, у тому числі програм грантової, конкурсної або позаконкурсної підтримки кінематографії, визначення умов та порядку використання цих фондів; прийняття рішень щодо здійснення місцевих запозичень; прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету; прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку;) встановлення для підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету; прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади; прийняття рішень про визначення критеріїв, відповідно до яких утворення наглядової ради є обов`язковим у комунальних унітарних підприємствах та у господарських товариствах, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді; про затвердження порядку утворення наглядової ради, порядку призначення членів наглядової ради комунального унітарного підприємства; про визначення кола питань, що належать до виключної компетенції наглядової ради комунального унітарного підприємства; про встановлення вимог до незалежних членів наглядової ради комунальних унітарних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді; визначення критеріїв відбору незалежного аудитора та критеріїв віднесення комунальних унітарних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді, до таких, фінансова звітність яких (у тому числі консолідована) підлягає обов`язковій перевірці незалежним аудитором, та затвердження порядку такої перевірки і порядку залучення незалежного аудитора; прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення; створення у разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення з іншими суб`єктами комунальної власності спільних проектів або спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій, визначення повноважень цих органів (служб); вирішення відповідно до законодавства питань про створення підприємствами комунальної власності спільних підприємств, у тому числі з іноземними інвестиціями; прийняття рішень щодо надання згоди на організацію співробітництва територіальних громад, суб`єктом якого є територіальна громада села, селища, міста, у формах, визначених статтею 4 Закону України "Про співробітництво територіальних громад", щодо схвалення проекту договору про співробітництво та інших рішень, пов`язаних із здійсненням відповідно до зазначеного Закону співробітництва територіальних громад; заслуховування звітів, пов`язаних із здійсненням відповідно до Закону України "Про співробітництво територіальних громад" співробітництва територіальних громад, суб`єктом якого є територіальна громада села, селища, міста; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України; вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення, а також про скасування такого дозволу; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу; прийняття рішень про утворення кінокомісії, організацію територій та об`єктів як привабливих локацій для кінозйомок, а також ефективне використання потенціалу української сервісної індустрії в галузі кінематографії, формування бази даних відповідних об`єктів, визначення умов їх використання; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію; створення відповідно до закону за рахунок коштів місцевого бюджету установ з надання безоплатної первинної правової допомоги, призначення і звільнення керівників цих установ, залучення в установленому законом порядку фізичних чи юридичних осіб приватного права до надання безоплатної первинної правової допомоги; заслуховування інформації прокурорів та керівників органів Національної поліції про стан законності, боротьби із злочинністю, охорони громадського порядку та результати діяльності на відповідній території; прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації; затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції; встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці; прийняття у межах, визначених законом, рішень з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; визначення територій, на яких можуть проводитися потенційно небезпечні заходи в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки; прийняття рішень, пов`язаних із створенням спеціальних вільних та інших зон, змінами в статусі цих зон, внесення до відповідних органів пропозицій з цих питань; надання згоди на створення таких зон за ініціативою Президента України або Кабінету Міністрів України; прийняття рішення про дострокове припинення повноважень органів територіальної самоорганізації населення у випадках, передбачених цим Законом; затвердження статуту територіальної громади; затвердження відповідно до закону Положення про зміст, опис та порядок використання символіки територіальної громади; прийняття рішень щодо виконання положень ст. 7, 11, 12, 20, 24 Закону України "Про засади державної мовної політики"; надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності; створення відповідно до законодавства комунальної аварійно-рятувальної служби; затвердження відповідно до закону Положення про помічника-консультанта депутата ради та опису посвідчення помічника-консультанта депутата ради;) вирішення питань у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до законодавства; визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють у межах певної території збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами; визначення шляхів стимулювання користування електромобілями та іншими екологічними видами транспорту; затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів; встановлення плати за доступ до об`єкта будівництва, транспорту, енергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі комунальної власності відповідно до Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж".

Згідно вимог ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передабчений Конституцією та законами України.

Сільська рада орган місцевого самоврядування, який має діяти у відповідності з чинними законами України та Конституції України.

Сттатею 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (ч. 3 ст. 150 КАС України).

Частиною 4 ст. 150 КАС України визначено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом:

зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

забороною відповідачу вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Статтею 156 КАС України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч. 2 ст. 156 КАС України).

Суд звертає увагу, що Крюківщинська сільська рада є відповідачем у справі № 810/1044/18 та приймала участь у судових засідання, крім того оскаржувала постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 про забезпечення позову до касаційної інстанції, яка постановою від 25.10.2018 відмовила в задоволені скарги та залишила в силі постанову апеляційного суду.

Однією із засад адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 2, 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст. 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до її вирішення по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 400/722/19.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі№ 826/8556/17.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Однак в супереч постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 про забезпечення позову у справі № 810/1044/18 за позовом мешканців села Крюківщина до Крюківщинської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення 23 сесії 7 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07.09.2017 № 9 «Про затвердження містобудівної документації «Проект внесення змін до генерального плану села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області поєднаного з детальним планом територій», якою зупиненої дію вищезазначеного рішення Крюківщинської сільської ради та заборонено сільській раді вчиняти певні дії, а саме - здійснювати розробку та затвердження детальних планів села Крюківщина, заборонено проектування каналізації та кладовища в с. Крюківщина на час розгляду адміністративної справи, та до винесення рішення у ній, відповідач прийняв спірне рішення від 30.08.208 № 2/1 "Про затвердження детального плану території житлової та громадської забудови на земельних ділянках загальною площею 2 га в межах населеного пункту села Крюківщина Києво - Святошинського району Київської області".

Суд звертає увагу, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 про забезпечення позову у справі № 810/1044/18 набрала законної сили з моменту її прийняття, тобто 01.08.2018.

Крім того постанова оскаржувалась Крюківщинською сільською радою до суду касаційної інстанції, яка постановою від 25.10.2018 відмовив в задоволені скарги та залишив в силі постанову апеляційного суду.

Щодо посилань відповідача на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 у справі № 320/316/19 за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування повідомлення посадової особи відповідача від 13.12.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язання посадову особу відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 у адміністративній справі № 810/1044/18, суд вважає їх безпідставними, оскільки предметом у вказаній справі є дії та бездіяльність органів виконавчої служби та не спростовує факту існування постанови про забезпечення позову, а також не зупиняє її дію.

Крім того позивач посилається на висновки експертизи ДП «Укрдержбудекспертиза» від 07.03.2019, однак суд критично ставиться до цього висновку, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 101 КАС України).

Згідно з ч. 6 ст. 104 КАС України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З вказано висновку експерта не вбачається, що останнього було попереджено про кримінальну відповідальність.

Водночас даний висновок експерта не спростовує незаконність спірного рішення від 30.08.208 № 2/1 "Про затвердження детального плану території житлової та громадської забудови на земельних ділянках загальною площею 2 га в межах населеного пункту села Крюківщина Києво - Святошинського району Київської області".

В ході розгляду справи, уповноваженим представником відповідача не наведено ґрунтовних та вичерпних пояснень та не додано належним чином засвідчених копій доказів (документів та відомостей) на підтвердження наявності правових підстав для ухилення виконання вимог постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Обираючи форму захисту порушеного права, суд погоджується із викладеною позивачем у прохальній частині позовної заяви конструкцією, з огляду на таке.

Згідно вимог ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 12 КАС України визначено поняття нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

На думку суду, оскаржувані рішення за своєю правовою природою є нормативно-правовими актами.

Статтею 264 КАС України встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень. Зокрема, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Так, згідно ч. 9 ст. 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

За наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 265 КАС України визначено, що резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З наведеного вбачається, що спірне рішення прийняте відповідачем є протиправним, нечинним та таким, що прийнято не у відповідності та всупереч чинній постанові Київського апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнання протиправним та нечинним рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30.08.208 № 2/1 "Про затвердження детального плану території житлової та громадської забудови на земельних ділянках загальною площею 2 га в межах населеного пункту села Крюківщина Києво - Святошинського району Київської області".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.