Справа № 804/1776/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року Справа № 804/1776/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручини Ю.Д.
представника позивача представника відповідача Починок В.В. Бузунової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Ухвалами суду від 14.04.2017 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

У письмових запереченнях відповідач зазначив, що перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу, відображеного в податковій декларацїї про майновий стан і доходи та в додатку 5 до декларації за 2014р., з даними сум чистого оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки, виявлені розбіжності, а саме: заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2014р. в сумі 100569,00 грн. Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий період, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 та на підставі порушень, викладених у пп.2.1.2 акту перевірки, встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 15476,89 грн. Також, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р. було встановлено порушення вимог пп.2 п.1 ст.7, ст.9 Закону №2464-VІ, в результаті чого донараховано єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2014р. в сумі 31526,64 грн. за допущення порушень податкового законодавства. Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалами суду від 20.06.2017 року призначено у справі економічну експертизу, проведення якої доручено Лябах Наталії Миколаївні, та зупинено провадження у справі, до отримання висновків експертного дослідження.

З 15.12.2017 року діє нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 10 Розділу VII "Перехідні положення" якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 28.05.2020 року за власною ініціативою судом поновлено провадження у адміністративній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

22.06.2020 року від судового експерта надійшов експертний висновок за результатами проведення судово-економічної експертизи.

У судове засідання, призначене на 07.07.2020 року, прибули представник позивача та представник відповідача, свої правові позиції підтримали.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року допущено заміну відпровідача Головне управління ДФС у Дніпропетровській області правонаступником - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З 05.12.2016 року по 16.12.2016 року Криворізькою північною об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП Пашкової О.А.

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 23.12.2016 року №2049/04-83-13-04/ «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р.».

За висновками Акту зазначено, що документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 :

1.пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період 2014р. у сумі 15476,89 грн.;

2.пп.2 п.1 ст.7, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010р. (із змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано єдиного внеску за 2014р. у сумі 31526,64 грн.

Висновки, викладені в акті перевірки, обгрунтовані тим, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації за 2014р., встановлено, що до колонки 4 додатку 5 до вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції включені витрати у сумі 100569,00 грн., але не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення обліку, чим порушено вимоги пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Так, позивачем було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій зазначено суму загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності у сумі 758600,50 грн.

25.01.2015 року позивачем було направлено Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, в якому зазначено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, в тому числі: вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції - 628089,93 грн.; витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 45685,32 грн.; інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг - 19657,34 грн. Сума чистого оподатковуваного доходу - 65168,01 грн. (том 1, а.с.32-33).

Отже, за даними податкової декларації, вартість документально підтверджених витрат становила 693432,49 грн., а за даними перевірки 592863,49 грн., тобто 100569,00 грн. включених витрат, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами.

На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 13.02.2017 року №, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 15 476,89 грн., а також накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3869,22 грн.;

- вимогу про сплату боргу №Ф- від 13.02.2017 року, якою позивачу нараховано недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 31526,64 грн.;

- рішення № від 13.02.2017 року, яким на позивача накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4729,00 грн.

Позивач вважає протиправними винесені рішення відповідачем, тому звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.177.10 ст.177 ПК України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Під час проведення перевірки, позивачем було надано перевіряючим Книгу обліку доходів і витрат №3 (далі по тексту - Книга ОДВ), порядок ведення якої затверджений наказом Міндоходів від 16.09.2013 р. N9481), а також реєстри витрат та документи первинного бухгалтерського обліку, а саме: платіжні доручення; виплачена з/п звітність; товарні чеки; накладні; квитанції та інше.

Так, за підсумками витрат позивача на придбання ТМЦ у 2014 році, які було зазначено у Книзі ОДВ за 2014 рік, реєстрах витрат, де перелічені всі первинні документи бухгалтерського обліку з їх повними реквізитами, та первинні документи, загальна сума становила 628089,83 грн., яка зазначена у колонці 4 додатку 5 податкової декларації за 2014 рік.

Враховуючи об`єктивну необхідність з`ясування обставин, судом було призначено у справі економічну експертизу. На вирішення судово-економічної експертизи поставлено питання: яка, за даними первинного бухгалтерського та податкового обліку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції за звітний період 2014 рік?

Під час проведення експертизи, було досліджено наступні документи:

1.Первинні документи, що підтверджують отримання доходу (накладні, видаткові накладні, акти виконаних робіт, акти приймання-передачі то що) за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року;

2.Первинні документи, що підтверджують здійснення у 2013 році витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, здійсненою у період часу з 01.01.2014 по 31.12.2014 року;

3.Первинні документи, що підтверджують здійснення у 2014 році витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, здійсненою у період часу з 01.01.2014 по 31.12.2014 року;

4.Виписки банку про рух грошових коштів за період з 01.01.2014 по 30.11.2014 за рахунком ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , відкритим в ПАТ «Банк Перший» (з доданими первинними документами);

5.Виписки банку про рух грошових коштів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 за рахунком ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , відкритим в ПАТ «Банк Перший» (з доданими первинними документами);

6.Копія виписок банку про рух грошових коштів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 за рахунком ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , відкритим в АТ КБ «ПриватБанк»;

7.Копія податкової декларації про майновий стан і доход ОСОБА_1 за звітний (податковий) період 2014 рік з доданою до неї копією Додатку 5 «Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності»;

8.Книга № 3 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 за 2014 рік;

9.Реєстри витрат за 2014 рік;

10.Зведені регістри бухгалтерського обліку за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 ФОП ОСОБА_1 ;

11.Копія свідоцтва № 200006626 про реєстрацію платника податку на додану вартість ОСОБА_1 .

За висновками судової експертизи, в обсязі наданих на дослідження документів підтверджується вартість придбаних фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року товарно-матеріальних цінностей, робіт, послуг загалом на суму 731377,27 грн. Документально обгрунтовано вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за звітний період 2014 рік загалом у розмірі 628089,83 грн.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2 ч.2 ст.72 КАС України чітко визначено, що ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Суд вважає висновок експерта обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи і не викликає сумнівів у його правильності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності та враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами підтверджено протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 13.02.2017 року, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 15476,89 грн., а також накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3869,22 грн., вимоги про сплату боргу №Ф- від 13.02.2017 року, якою позивачу нараховано недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 31526,64 грн., а також рішення № від 13.02.2017 року, яким накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4729,00 грн., тому всі зазначені рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій щодо винесених оскаржуваних рішень, з огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у загальному розмірі 2240,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Приймаючи до уваги задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне присудити здійснені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2240,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Разом з тим, п.3 ч.3 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за проведення судово-економічної експертизи було здійснено витрати у розмірі 4456,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №924 від 13.10.2017 року, тому враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає також за необхідне присудити здійснені позивачем судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 4456,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 13.02.2017р. №.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу №Ф- від 13.02.0217р.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.02.2017р.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2240,00 грн. та 4456,80 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи за рахунок бюджетних асигнувать Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд.17-а, м.Дніпро, 49600; ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23.07.2020 року.

Суддя Д.В. Сидоренко