Справа № 500/1684/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1684/19

16 липня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивача: Нужди Ф.Т.;

представника відповідача: Олексюка Р.З.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення рішення від 07.06.2019:

- №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на 93944,52 грн, з штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 117430,40 грн;

- №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 8000 грн, з штрафними санкціями у сумі 10000,00 грн;

- №2 про сплату штрафних санкцій за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 697058,00 грн;

- №2 про сплату штрафних санкцій на підставі п.п.54.3.1 п.54.3 с.54, п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України в розмірі 510,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що із акту перевірки вбачається, що всі висновки про несплату позивачем податку на прибуток в сумі 93944, 52 грн, податку на додану вартість в сумі 8000,00 грн, порушення ним Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо реалізації протягом календарного року вдруге технічно складних побутових товарів ґрунтуються на документах, що містяться в кримінальному провадженні №0000018 зареєстрованого 30.05.2018 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області за фактом ухилення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , та ще двома фізичними особами-підприємцями від сплати податків загальною сумою біля 1000000,00 грн.

Проте, позивач вказує, що документів, на підставі яких можливо було зробити викладені в акті перевірки висновки, в даному кримінальному провадженні не було, що на думку позивача, підтверджується запитом слідчого від 04.01.2019 до ОСОБА_1 про надання інформації про відкриті рахунки у банках, надання документів про реалізацію та придбання товарно-матеріальних цінностей, в тому числі, продукції марки «Apple» за 2016-2018 роки, документів, які підтверджують факти отримання від юридичних та фізичних осіб продукції для технічного обслуговування, чеків про оплату за надані послуги за період 2016-2018 років, квитанцій, товарно-транспортних накладних про здійснення відправлень товару покупцям та отримання коштів від них за реалізований товар за допомогою сервісів експрес доставки(ТОВ «Нова пошта», ін.), належним чином завіреної інформації про всі здійснені відправлення та отримання документів, вантажів, посилок, грошових переказів через відділення служб експрес-доставки.

Тому позивач вважає, що зазначена в акті перевірки інформація про те, що ОСОБА_1 , будучи платником 2 групи єдиного податку, задекларував суму перевищення встановленого законом обсягу доходу на 1010000,00 грн, в той час, як таке перевищення становить 636290,00 грн. і недоплата єдиного податку складає 93944, 52 грн, є недостовірною, оскільки не ґрунтується на дослідженні всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Вказує, що з тих самих підстав є недостовірними висновки щодо суми донарахованого ОСОБА_1 податку на додану вартість.

Ухвалою судді від 09.09.2019, після усунення недоліків позовної заяви, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.10.2019 занесеною до протоколу судового засіданні замінено Головне управління ДФС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області, розгляд справи відкладено.

18.10.2020 представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказав, що працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 11.01.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 11.02.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 11.02.2019.

Даною перевіркою було встановлено ряд порушень податкового законодавства, що і стало підставою винесення оскаржуваних податкових-повідомлень рішень.

Щодо винесення податкового повідомлення-рішення №02 від 07.06.2019 відповідач вказав, що за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 позивач, обравши спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснював діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку 2 групи та сплачував до бюджету єдиний податок шляхом здійснення авансових платежів за ставкою в розмірі 20%, 15% (2018) мінімальної заробітної плати.

Перевіркою достовірності визначення в податкових деклараціях обсягу доходу встановлено, що згідно поданої до Тернопільської ОДПІ заяви ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 перебував на 2 групі платника єдиного податку, та задекларував 4280000,00 грн доходу. Дохід згідно даних перевірки у 2018 становить 3136290,13 грн. Проведеною перевіркою встановлено розбіжність між задекларованим підприємцем доходом і доходом згідно даних перевірки на загальну суму 626290,13 грн, в тому числі за 2018 626290,13 грн (на підставі даних товарних чеків, договорів гарантійної домовленості, банківських виписок, даних форми 1-ДФ).

Також перевіркою дотримання граничного обсягу суми доходу, який дає право платниками 2 групи єдиного податку здійснювати діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування встановлено перевищення обсягу суми доходу позивачем, а саме за 2018 ОСОБА_1 отримав виручки у сумі 3136290,13 грн.

У поданій декларації позивач відобразив перевищення в сумі 1010000,00 грн та сплатив 15% єдиного податку в сумі 151500,00 грн, в той час коли перевіркою встановлено фактичне перевищення в сумі 1636290,13 грн. Враховуючи, що платником частково сплачено єдиний податок за ставкою 15% на суму перевищення обсягу доходу платника єдиного податку 2 групи та визначено самостійно до сплати 151500,00 грн, то сума недоплати становить 93944,52 грн.

Оскільки ОСОБА_1 подав заяву до Тернопільської ДПІ про відмову від спрощеної системи у 2019 тому отримані доходи у цьому році підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Щодо винесення податкового повідомлення-рішення № 02 від 07.06.2019, відповідач вказав, що за період з 01.01.2019 по 11.02.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування та задекларував дохід в сумі 40000,00 грн, проте в порушення норм п. 183.1 ст.183 ПК України, заяву про реєстрацію як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням до контролюючого органу не було подано, реєстрація платником ПДВ перевіркою проведена самостійно з 11.01.2019.

Так, перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період 11.01.2019 по 11.02.2019 встановлено їх заниження всього в сумі 8000,00 грн, в тому числі за січень 2019 - 4000, 00 грн, за лютий 2019 - 4000, 00 грн, що в свою чергу призвело до заниження сплати ПДВ до бюджету.

Щодо винесення податкових повідомлень-рішень №2 від 07.06.2019 та №2 від 07.06.2019, відповідач вказав, що в ході перевірки встановлено здійснення розрахункових операцій за готівкові кошти без використання реєстраторів розрахункових операцій, що підтверджується товарними чеками та договорами гарантійної домовленості, що були вилучені в межах кримінального провадження, а саме: здійснювалась реалізація технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту (пристрої мобільного зв`язку).

В той же час проведеною перевіркою встановлено, що на підставі висновків акта фактичної перевірки від 08.11.2018 №373/19-00-14-00/ до ОСОБА_1 контролюючим органом застосовано фінансові санкції за порушення вимог п.1 ст.3 та п.6 ст.9 Закону №265 шляхом винесення Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 19.11.2018р. на суму 1,00 грн. із підстав передбачених абз.2 п.1 ст. 17 Закону №265.

Також, як встановлено під час перевірки, ОСОБА_1 у період з 19.11.2018 до кінця 2018 здійснив розрахункові операції без використання РРО з фіскальним режимом роботи на загальну суму 697058,00 грн. Вказані висновки зроблено за наслідками аналізу руху коштів на банківських рахунках платника та згідно товарних чеків із договорами гарантійної домовленості, які отримано в межах кримінального провадження.

Ухвалами суду від 24.10.2019 та 29.10.2019 розгляд справи було відкладено.

Ухвалою суду від 04.11.2019 було витребувано у слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області для огляду у судовому засідання матеріали кримінального провадження № 0000018 від 30 травня 2018 року щодо ухилення від сплати податків ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21.11.2019 розгляд справи було відкладено. Також ухвалою суду від 21.11.2019 було витребувано у Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для огляду у судовому засідання матеріали кримінального провадження №0000018 від 30 травня 2018 року щодо ухилення від сплати податків ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.1.2019 розгляд справи було відкладено.

Ухвалою суду від 12.12.2019 було витребувано у слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області для огляду у судовому засіданні бухгалтерські документи Вагатовича О.К. на підставі яких проводилася перевірка податковим органом. Розгляд справи було відкладено.

Ухвалами суду від 23.12.2019, 14.01.2020, 30.01.2020, 07.02.2020 розгляд справи було відкладено. Також ухвалами суду від 07.02.2020 витребувано в Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Приватбанк" інформацію про рух коштів на рахунках № НОМЕР_1 , НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 відкритих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за 2016-2018 роки; витребувано в Акціонерного товариства «Альфа-Банк» інформацію про рух коштів на рахунках № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 відкритих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за 2016-2018 роки.

Ухвалою суду від 25.02.2020 в даній адміністративній справі призначено судово-економічну експертизу. Провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

26.03.2020 від Тернопільського відділення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз на адресу суду надійшли матеріали адміністративної справи №500/1684/19 (3 томи) та кримінального провадження (6 томів), а також лист, з якого вбачається, що Тернопільське відділення КНДІСЕ немає можливості дати відповіді на питання ухвали суду від 25.02.2020 року та провести судово-економічну експертизу, оскільки представлені для проведення судово-економічної експертизи документи ФОП ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині їх складання та заповнення всіх необхідних реквізитів; окремі документи не містять назви документу, підпису; документи є несистематизовані, відсутні будь-які узагальнюючі документи (відомості), які б дали можливість визначити період здійснення проведених операцій, до якого податкового періоду вони відносяться, суму.

У зв`язку із вищенаведеним, ухвалою суду від 30.03.2020 провадження у справі було поновлено та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою суду від 14.04.2020 розгляд справи було відкладено.

Судове засідання 13.05.2020 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

Ухвалами суду від 25.05.2020, 04.06.2020 розгляд справи було відкладено.

Судове засідання 17.06.2020 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

Ухвалою суду від 08.07.2020 розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, покази свідка, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

З 04.04.2019 по 10.04.2019 посадовими особами контролюючого органу проводилася документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 11.02.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, результати якої оформлені актом від 16.04.2019 №482/19-00-13-02/ (далі - акт).

Як вбачається із вказаного акта, в ході проведення перевірки, посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення:

- ч.2 п.291.4 ст.291, ч.1 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, а саме перевищення граничних обсягів доходу за 2018 перебуваючи на 2 групі платника єдиного податку, внаслідок чого донараховано єдиного податку за 2018 в сумі 93943,52 грн;

- п.181.1 ст.181, п. 183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.194.1 ст.194 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на додану вартість всього в сумі 8000,00 грн, у тому числі за: за січень 2019 - 4000,00 грн; за лютий 2019 - 4000,00 грн;

- п.1 ст.3 та п.6 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - протягом календарного року вдруге здійснено реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, внаслідок чого застосовано фінансові санкції на загальну суму 697058,00 грн;

- п.п.296.1.1 п.296.1 ст. 296 Податкового кодексу України, встановлено відсутність книги обліку доходів, чим порушено п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України.

На підставі акта контролюючим органом 07.06.2019 були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у сумі 117430,40 грн (93944,52 грн податкові зобов`язання, 23485,88 штрафні санкції);

- №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 10000,00 грн (8000,00 грн податкові зобов`язання, 2000,00 грн штрафні санкції);

- №2, яким застосовано до позивача штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 697058,00 грн;

- №2, яким застосовано до позивача штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справляння яких закріплений за ГУ ДФС) у сумі 510,00 грн.

Не погодившись із такими рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України, Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно із ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

У зв`язку із поданням позивачем до контролюючого органу заяви про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, з 04.04.2019 по 10.04.2019 посадовими особами було проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 11.02.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, результати якої, як зазначалося вище, оформлені актом від 16.04.2019 №482/19-00-13-02/.

Як вбачається із вказаного акта, у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 позивач, перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, здійснював діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку 2 групи.

Перевіркою достовірності визначення в податкових деклараціях обсягу доходу встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 задекларував 4280000,00 грн доходу. Дохід згідно даних перевірки у 2018 становить 3136290,13 грн. Проведеною перевіркою встановлено розбіжність між задекларованим підприємцем доходом і доходом згідно даних перевірки на загальну суму 626290,13 грн, (за 2018 на підставі даних товарних чеків, договорів гарантійної домовленості, банківських виписок, даних форми 1-ДФ).

Згідно до ч.2 п.291.4 ст.291ПК України передбачено, що платниками єдиного податку 2 групи можуть бути фізичні особи - підприємці обсяг доходу яких не перевищує обсяг доходу яких не перевищує 1500000,00 грн.

Перевіркою дотримання граничного обсягу суми доходу, який дає право платникам 2 групи єдиного податку здійснювати діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування встановлено, що в порушення ч.2 п. 291.4 ст.291 ПК України в 2018 ФОП ОСОБА_1 перевищив обсяг доходу , а саме отримав виручки 3136290,13 грн.

У поданій декларації позивач відобразив суму перевищення в сумі 1010000,00 грн та сплатив 15% єдиного по датку в сумі 151500,0 грн, проте перевіркою встановлено, що фактично сума перевищення становить 1636290,13 грн (3136290,13-1500000=1636290,13).

Тому контролюючий орган прийшов до висновку, що у відповідній графі декларації ФОП не відобразив до сплати 93943,52 грн. єдиного податку від суми перевищення обсягу доходу (3136290,13-1500000=1636290,13*15%=245443,52 грн).

Проте, враховуючи, що платником частково оподатковано ставкою 15% суму перевищення обсягу доходу платника єдиного податку другої групи та визначено до сплати 151500,00 грн, то, за результатами перевірки, сума недоплати становить 93943,52 грн (245443,52-151500,00=93943,52).

В наслідок чого контролюючим органом 07.06.2019 було винесено податкове повідомлення-рішення №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у сумі 117430,40 грн (93944,52 грн податкові зобов`язання, 23485,88 грн штрафні санкції).

Відповідно до п. 181.1 ст.181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Відповідно до п. 183.1 ст.183 ПК України, будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п. 183.2 ст.183 ПК України, у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Згідно акта, ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 181.3 ст.183 ПК України заяву до Тернопільської ОДПІ не подав.

Так, в ході перевірки встановлено, що у період з 01.01.2019 по 11.02.2019 ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування та задекларував дохід 40000,00 грн.

Проте, у вказаний період фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкові зобов`язання по податку на додану вартість не декларувалися.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 11.01.2019 по 11.02.2019 встановлено їх заниження всього в сумі 8000 грн в тому числі за січень 2019 - 4000,00 грн, за лютий 2019 року 4000,00 грн, що в свою чергу призвело до заниження сплати ПДВ до бюджету.

В наслідок чого контролюючим органом 07.06.2019 було винесено податкове повідомлення-рішення №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 10000,00 грн (8000,00 грн податкові зобов`язання, 2000,00 грн штрафні санкції).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій», який набрав чинності 23.07.2015, пункт 296.10 статті 296 Кодексу викладено у новій редакції, зокрема, визначено, що РРО не застосовуються платниками єдиного податку: першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1 млн. грн. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1 млн. грн. застосування РРО для такого платника єдиного податку є обов`язковим. Застосування РРО розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом дії свідоцтва платника єдиного податку.

Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення.

Згідно з п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Як вбачається із акта, на підставі висновків акта фактичної перевірки від 08.11.2018 №373/19-00-14-00/ до ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом було застосовано фінансові санкції за порушення вимог п.1 ст.3 та п.6 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» шляхом винесення Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 19.11.2018 на суму 1,00 грн.

В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у період після винесення згаданого вище рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та до кінця календарного 2018 року здійснив розрахункові операції за готівкові кошти без використання реєстратора розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи на загальну суму 697058,00 грн. Вказані висновки зроблено за наслідками аналізу руху коштів на банківських рахунках та підтверджено товарними чеками та договорами гарантійної домовленості, які були вилучені у межах кримінального провадження, а саме: здійснювалась реалізація технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту (пристрої мобільного зв`язку).

В наслідок чого контролюючим органом 07.06.2019 було винесено податкове повідомлення-рішення №2, яким застосовано до позивача штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 697058,00 грн та податкове повідомлення-рішення №2, яким застосовано до позивача штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справляння яких закріплений за ГУ ДФС) у сумі 510,00 грн.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що під час проведення перевірки до уваги приймалися лише ті розрахункові документи, які відповідають вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку, а саме ті, що містили підпис підприємця та печатку. Всі інші документи, які були оформлені неналежним чином в ході проведення перевірки до уваги не бралися.

Щодо посилання представника позивача про те, що вказані докази були зібрані з порушенням кримінально-процесуального законодавства, суд вважає його помилковим, оскільки право на їх отримання для проведення перевірки закріпленні п.85.9 ст.85 ПК України, відповідно до якої, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Суд зазначає, що будь які, на думку представника позивача, порушення кримінально-процесуального законодавства слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області під час проведення слідчих дій (обшуку, вилучення доказів та ін.) не спростовують законності проведення перевірки відповідачем, крім того суд звертає увагу, що документи для проведення перевірки отримані відповідно до п.85.9 ст.85 ПК України.

При цьому, будь яких доказів, що документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 11.02.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, результати якої, як зазначалося вище, оформлені актом від 16.04.2019 №482/19-00-13-02/ було проведена із порушенням судом не здобуто та позивачем не надано.

При вирішенні даної справи суд також приймає до уваги покази свідка ОСОБА_2 (на час проведення перевірки головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних та самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Тернопільській області) з яких слідує, що з документами на підставі яких проводилася перевірки він ознайомився оформивши подання у відповідності до ст.85 ПК України. При цьому пакети в яких зберігалися докази опломбованими не були.

Щодо доводів представника позивача про повернення матеріалів справи без проведення судової експертизи суд, то суд бере до уваги наданий представником відповідача реєстр товарних чеків, які підтверджують реалізацію позивачем складних побутових товарів саме на суму 697058 грн (т.3, а.с. 119-120), що відповідає висновкам зробленим у акті перевірки (т.1, а.с. 25).

Додатково суд звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження №0000018 від 30.05.2018 в частині умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) ФОП ОСОБА_1 також не свідчить про відсутність порушень з його боку податкового законодавства, оскільки дане кримінальне провадження закрито у зв`язку із тим, що сума несплачених податків, визначених згідно акту перевірки, є меншою ніж передбачено ч.1 ст.212 КК України (т.1 а.с. 112-114).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем не доведено неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи адміністративний позов до задоволення не підлягає.

Натомість в ході розгляду даної справи відповідач довід суду правомірність свої дій як під час проведення перевірки так під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Решта доводів та аргументів сторін висновків суду не спростовують та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

У разі відмови в задоволенні позову, положеннями статті 139 КАС України повернення судових витрат не передбачено.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 07 червня 2019 року № 2, № 2, № 2 та № 2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач: Головне управління ДПС у Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, .

Головуючий суддя Баранюк А.З.