Справа № 160/4884/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року Справа № 160/4884/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
04.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської митниці Держмитслужби, в якій просить:
- визнати протиправними дії Київської митниці Держмитслужби щодо проведення форми митного контролю у вигляді проведення огляду та взяття проб (зразків) товару, та бездіяльність щодо нездійснення митного оформлення товару ТОВ "Органік-Дніпро" протягом 15 днів за електронною митною декларацією № UA100630/2020/600706 від 20 січня 2020 року;
- стягнути з Київської митниці Держмитслужби 303 125,04 грн. (триста три тисячі сто двадцять п`ять гривень 04 копійки) на користь ТОВ "Органік-Дніпро" на відшкодування заподіяної шкоди.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, разом із доказами , які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив. Таким чином відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання Вільшанською селищною радою відзиву на позов суд розцінює як визнання позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 19.05.2020 було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін в адміністративній справі №160/4884/20 розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що між Іноземного Торгівельно-Виробничого унітарного підприємства «Естіка-Інвест» (Республіка Білорусь) (продавець), та товариством з з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро» (покупець) 29.05.2019 було укладено зовнішньоекономічний контракт №29/05/19, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах даного контракту розріджувач-розчинник спирто-ароматичний "МАRТА" ТУ ВУ 101207091.004-2019 на умовах DAP кордон Республіка Білорусь-Україна відповідно до ІНКОТЕРМС-2010.
Згідно Додаткової угоди №12 від 09.01.2020 до контракту від 29.05.2019 №29/05/19 продавець поставляє, а покупець приймає та оплачує на умовах даного контракту №29/05/19 та даної Додаткової угоди контракту розріджувач-розчинник спирто-ароматичний "МАRТА" ТУ ВУ 101207091.004-2019.
Згідно п. 2 Додаткової угоди ціна на товар, який постачається в січні 2020 за цією Додатковою угодою складає 665,00 доларівСША за одну метричну тону, ПДВ 0%.
Відповідно до п.5 Додаткової угоди строк поставки січень 2020; умови поставки: DAP ст. Словечно Білоруська ж.д.(згідно ІНКОТЕРМС-2010). Вантажоотримувач на станції Коростень ТОВ «ТК «НАФТАГАЗІМПЕКС».
Жодних зауважень, повідомлень про необхідність подання будь-яких додаткових документів, чи спрацювання системи ризиків за зазначеною декларацію не надходило.
20.01.2020 року за митною декларацією №UA100630/2020/600706 було здійснено пропуск через митний кордон України Товару в загальній кількості 384400 кг, що переміщувався залізничним транспортом наливом у семи вагонах за номерами: 58705849, 51274280, 51274405, 50197730, 51239358, 50197151, 51274132. В графі 31 була зазначена інформація, ідентична тій, що була зазначена в попередній митній декларації.
До зазначеної декларації були надані додатково, зокрема, наступні документи:
- паспорт продукції від 16.01.2020 №17, в якому зазначена детальна характеристика складових Товару:
- лист ІУТПП "Естика-Інвест" № 107 від 10.10.2019, із зазначенням детальних характеристик складу Товару;
21.01.2020 посадовою особою підрозділу митного оформлення митного посту "Коростень" Київської митниці Держмитслужби було здійснено митний огляд та відібрані проби зразків товару.
Відповідно до Акту про взяття проб (зразків) товарів від 21.01.2020, мета взяття проб - "ідентифікувати та встановити відповідність товару заявленому, а саме: визначити хімічний склад товару та інші характеристики, які впливають на однозначну класифікацію згідно УКТ ЗЕД."
Для уникнення спричинення Позивачу збитків у зв`язку з простоєм вагонів на коліях загального користування, позивачем подана тимчасова декларація №UA100630/2020/600825 від 21.01.2020.
Київською митницею Держмитсужби опрацьовано скаргу позивача від 24.01.2020 №1227 та надано відповідь з наступним обґрунтуванням.
Відповідно до ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для, зокрема, класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД. Отже, 21.01.2020 посадовою особою підрозділу митного оформлення було здійснено митний огляд та відібрані проби зразків товару з складанням відповідно акту митного огляду та акту відбору проб зразків.
04.02.2020 позивачем подана нова митна декларація №UA100630/2020/601770, за якою вже було здійснене митне оформлення товару та його випуск відповідачем, тобто фактично через 15 днів після прибуття Товару для здійснення митного оформлення.
Вважаючи картки відмови протиправними та такими, що підлягають скасуванню позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом Українита іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 - далі МК України).
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Згідно п. 3 та 4 розділу VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.07.2015 №684, форми та обсяги контролю, визначені в Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР, виконуються посадовими особами митниці (митних постів) ДФС при проведенні митного контролю з урахуванням виду митної формальності та повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів. Посадові особи митниці (митного поста) ДФС, які здійснюють митний контроль у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, в обов`язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР та доповнюють/коригують Перелік митних формальностей за результатами проведення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.
Правила взяття проб (зразків) товарів встановлені ст. 356 МК України.
Відповідно до ч.1. ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для:
1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;
2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;
3) встановлення країни походження товарів;
4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;
5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;
6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.
Зазначений перелік підстав для взяття проб (зразків) є вичерпний.
Частиною 2 ст. 356 МК України передбачено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що кожна підстава взяття проб (зразків) товарів повинна бути обґрунтована та посилатися на письмове рішення керівника органу доходів і зборів чи особи, яка виконує його обов`язки.
Згідно матеріалів справи, зразки товару, відібрані згідно Акту про взяття проб (зразків) товару від 21.01.2020 має на меті, а саме, ідентифікації та встановлення відповідності товару заявленому для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД (п.1 ч.1 ст. 356 МК України) (а.с. 32).
Відтак, посадовою особою підрозділу митного оформлення було здійснено митний огляд та відібрані проби зразків товару з складанням відповідного акту відбору проб зразків з метою ідентифікації та встановлення відповідності товару заявленому , зазначити хімічний склад товару та інші характеристики, які впливають на однозначну класифікацію згідно з УКТ ЗЕД, що відповідає вимогам ст. 356 МК України.
Таким чином суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Київської митниці Держмитслужби щодо проведення форми митного контролю у вигляді проведення огляду та взяття проб (зразків) товару, та бездіяльність щодо нездійснення митного оформлення товару ТОВ "Органік-Дніпро" протягом 15 днів за електронною митною декларацією № UA100630/2020/600706 від 20 січня 2020 року не підлягають задоволенню, оскільки нормами чинного законодавства України не заборонено посадовій особи митниці здійснювати таку форму контролю як огляду та взяття проб (зразків) товару з підстав класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
Позовні вимоги щодо стягнунення з Київської митниці Держмитслужби 303125,04 грн. (триста три тисячі сто двадцять п`ять гривень 04 копійки) на користь ТОВ "Органік-Дніпро" на відшкодування заподіяної шкоди є похідними та задоволенню не підлягають.
Так, суд заначає, що з даного висновку не можливо встановити суперечать чи ні показники опису товару, зазначеному в 31 гр. митної декларації №UА100630/2020/600706 від 20 січня 2020 року та даним супровідної документації.
Як вбачається з матеріалів справи, між Іноземного Торгівельно-Виробничого унітарного підприємства «Естіка-Інвест» (Республіка Білорусь) (продавець), та товариством з з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро» (покупець) 29.05.2019 було укладено зовнішньоекономічний контракт №29/05/19, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах даного контракту розріджувач-розчинник спирто-ароматичний "МАRТА" ТУ ВУ 101207091.004-2019 на умовах DAP кордон Республіка Білорусь-Україна відповідно до ІНКОТЕРМС-2010.
Згідно Додаткової угоди №12 від 09.01.2020 до контракту від 29.05.2019 №29/05/19 продавець поставляє, а покупець приймає та оплачує на умовах даного контракту №29/05/19 та даної Додаткової угоди контракту розріджувач-розчинник спирто-ароматичний "МАRТА" ТУ ВУ 101207091.004-2019.
Згідно п. 2 Додаткової угоди ціна на товар, який постачається в січні 2020 за цією Додатковою угодою складає 665,00 доларівСША за одну метричну тону, ПДВ 0%.
Так, згідно паспорту №17 від 16.01.2020 розчинник-розріджувач спирто-ароматичний "МАRТА" зазначено: Густина проби за температури 15С становить 821,0 кг/м3, масова доля ароматичних вуглеводів не менше 41%, масова доля спиртів -31%.
10.10.2019 ТОВ «Органік-Дніпро» отримано відповідь від Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на лист від 10.10.2019 №10/10-09 стосовно наявності підконтрольних речовин в 1 виді продукції виробництва Іноземного Торгівельно-Виробничого унітарного підприємства «Естіка-Інвест» (Республіка Білорусь),а саме: розчинник-розріджувач спирто-ароматичний "МАRТА" - толуол - 13,8%. Повідомило, що вищезазначена продукція містить у своєму складі прекурсор толуол в кількості менше 50%, а тому не потребує дозволу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на право ввезення на територію України наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.
Відповідно до ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Пунктом 5 частини 8 ст. 257 МК України передбачено, що до митної декларації декларантом вносяться такі відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;
Згідно з ч. 9 ст. 257 МК України митним органам забороняється вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.
Норми чинного законодавства України не вимагають від декларанта зазначати в митній декларації повний точний хімічний склад товару в розрізі конкретної його партії.
Основною вимогою МК України та Порядку заповнення митних декларацій є наведення таких даних про Товар, які дають змогу його ідентифікувати та класифікувати.
Так, в митній декларації № UA100630/2020/600706 від 20.01.2020 в графі 31 був зазначений наступний опис Товару:"Розчинники та розріджувачі складні органічні в основі ізобутиловий спирт технічний: розріджувач-розчинник спирто-ароматичний "MARTА " ТУ ВУ 101207094/004-2019-384400 кг.; масова доля ароматичних вуглеводнів % - 41; густина при 15 град. С кг/мЗ не більше 821,0; масова доля спиртів % - 31. Не належить до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів. Не в аерозольній упаковці. Використовується для розведення і розчинення лаків, фарб і аікідних емалей.».
Зазначений опис Товару є його звичайним торгівельним описом, сформований на підставі референтних значень, наведених в паспорті продукції та відповідних Технічних Умовах на даний товар. Зазначені характеристики, які можуть вплинути на правильну класифікацію Товару.
Відповідно до п. 6 Загальних правил інтерпретації УКТ ЗЕД зазначених в додатку до Закону України "Про Митний тариф України", для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatismutandis).
Ані із картки відмови, ані із відповіді на скаргу позивача не зрозуміло, за якими саме характеристиками Товару Відповідачем здійснено припущення про можливість його віднесення до такої категорії товарів.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності оскаржуваних рішень.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи/
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи видно, що інтереси ТОВ «Органік-Дніпро» у справі №160/4884/20 представляла адвокат Карпенко Олександра Володимирівна, яка здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДП №3817 від 17.08.2018 року та перебуває в трудових відносинах з Адвокатським бюро «Карпенко Олександри».
Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Органік-Дніпро» був укладений з Адвокатським бюро «Карпенко Олександри» Договір про надання правової допомоги №1909 від 19.09.2019 року.
Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору Бюро виконує доручення клієнта в рамках цього Договору на його усне чи письмове звернення, залежно від характеру доручення та обставин його виконання.
Відповідно до ч. 3.2 договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Додатку №1 до цього Договору.
Згідно з Додатку №1 від 19.09.2019 до Договору №1909 від 19.09.2019 про надання правової допомоги на підставі п. 3.2. Договору про надання правової допомоги, сторони погодили наступні тарифи на надання правової допомоги Бюро Клієнту:
1)Вартість однією години надання послуг складає - 600,00 грн.
2)Сума гонорару подвоюється у разі надання Бюро послуг Клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні.
Частиною 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на викладене, суд вважає суму витрат на правову допомогу у розмірі 5850,00 грн. такою, що є співмірною та відповідає принципу розумності, саме така сума витрат, з урахуванням об`єму виконаної роботи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір - обґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко