Справа № 520/6256/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р. № 520/6256/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21-а) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати незаконним та скасувати Постанову Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 48/1020-5859 від 25.09.2018 року.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 48/1020-5859 від 25.09.2018 року є протиправною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 12.06.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 08.07.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржувана постанова постанова Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 48/1020-5859 від 25.09.2018 року є законною та такою, що винесена в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 21.10.2015 року між Ізюмською міською радою Харківської області та позивачкою - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, що знаходить за адресою: АДРЕСА_2 , кодастровий номер :20:001:0023, загальною площею 220 кв.м. для будівництва обслуговування та експлуатації павільйону-крамниці з продажу промислових товарів.

Вищезазначений договір було укладено на підставі рішення 94 сесії 6 скликання Ізюмської міської ради від 28 серпня 2015 року.

08 серпня 2018 року відділом містобудування та архітектури м. Ізюм, було затверджено паспорт прив`язки тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності за реєстраційним номером 18-07.

03.09.2018 року на адресу ОСОБА_1 Ізюмською міською радою Харківської області за вихідним номером 1722 за підписом заступника Ізюмського міського голови М.О. Іщук було направлено лист про анулювання вищезазначеного паспорту прив`язки тимчасової споруди торгівельного призначення затвердженого відділом містобудування та архітектури м. Ізюм 08.08.2018 року за реєстраційним номером 18-07.

Також під час розгляду справи судом було встановлено, що 14.09.2018 на підставі направлення про проведення позапланового заходу № 568-н щодо дотримання суб`єктом містобудування фізичною - особою підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на підставі наказу від 11.09.2018 № 127-П та звернення громадської організації «Рада законодавчої співпраці в Україні» від 27.08.2018 проведені заходи перевірки, за результатами яких було складено акт від 14.09.2018 № 568-А, відповідно до якого встановлено, що ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 отримали в оренду відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.04.2017 Індексний номер витягу: 86173736 вільну від забудови земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0220 га. Кадастровий номер: :20:001:0023 (договір оренди землі, серія та номер: 4148 від 21.10.2015) та в середині серпня розпочала будівництво будівлі торгівельного призначення. Документи які надають право на початок виконання будівельних робіт на Об`єкті за вищевказаною адресою власником не представлено. Відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо Об`єкта за вищезазначеною адресою відсутня.

Крім того суд зазначає, що в позовній заяві позивачка зазначає, що станом на 01.09.2018 року тимчасова споруда торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності була готова на 100 відсотків, відповідно до паспорту прив`язки тимчасової споруди торгівельного призначення затвердженого відділом містобудування та архітектури м. Ізюм 08.08.2018 року за реєстраційним номером 18-17, однак суд не приймає зазначене твердження до уваги оскільки, уповноваженими особами відповідача під час здійснення заходів перевірки здійснювалась фотофіксація, відповідно до якої судом встановлено, що позивачкою виконані будівельні роботи, а саме збудовано фундамент, каркас приміщення, єдину покрівлю, загальною площею приблизно 120 кв.м.

В подальшому на підставі акту перевірки від 14.09.2018 № 568-А, було складено припис № 568- Пр/1, відповідно до якого від позивачки вимагалось зупинити виконання будівельних робіт-негайно та привести об`єкт у відповідність до вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил шляхом отримання права на виконання будівельних робіт або приведення земельної ділянки у попередній стан в термін до 14.11.2018.

Також 14.09.2018 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності та матеріали перевірки були направлені на адресу позивачки.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 14.09.2018 року позивачку було викликано на слухання справи про адміністративне правопорушення на 25.09.2018, проте, як встановлено судом з матеріалів справи, позивачка вказаним правом бути присутнею під час слухання справи про адміністративне правопорушення та/або надавати пояснення та заперечення не скористалася.

25.09.2018 року відповідачем було складено постанову № 48/1020-5859 відповідно до якої позивачку визнано винною та накладено штраф у розмірі 66276,00 грн.

Позивачка, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернулася за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання субєктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

За змістом частини 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином суд зазначає, що вказана норма дає змогу виокремити такі ознаки самочинного будівництва:

- об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку;

- відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва;

- створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом.

Зазаначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 03.03.2020 р. у справі № 915/1402/16 від 10.01.2019, у справі № 915/1376/17, від 24.07.2019, у справі №910/10932/17 .

Відповідно ч. 1, 3 , 8 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта. Клас наслідків визначається для кожного об`єкта - будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їхніх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, у тому числі тих, що належать до складу комплексу (будови). Усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності):незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - ССЗ. Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об`єктах самочинного будівництва клас наслідків таких об`єктів визначається самостійно відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що під час проведення перевірки уповноваженими особами Департаменту, за наявності інформації про анулювання паспорту прив`язки та під час обстеження об`єкту, враховуючи відсутність документів, що надають право на виконання будівельних робіт, було вірно визначено клас наслідків об`єкта перевірки як СС1.

Крім того суд зазначає, що до позовної заяви позивачкою було надав копію технічного паспорту на металоконструкцію № 001216, датою видачі даного технічного паспорту є дата 18.09.2018, в той час як зазначає сама позивачка, станом на 01.09.2018 тимчасова споруда торгівельного призначення вже була готова на 100%, а отже суд дійшов висновку, що під час здійснення перевірки, позивачка здійснювала будівельні роботи, без відповідних дозвільних документів (враховуючи відсутність паспорту прив`язки тимчасової споруди).

Також суд наголошує, що в ході перевірки позивача відповідачем було встановлено факт виконаних робіт з облаштування фундаменту під тимчасовими спорудами для зайняття підприємницькою діяльністю, що протирічить нормам ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки, як вже було зазначено судом вище, однією з ознак тимчасової споруди є тимчасовість її встановлення, відсутність фундаменту під такою спорудою.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21-а) про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.