Справа № 524/4098/20
Суддя: Вінтоняк Н. Д.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4098/20
Провадження №2-а/524/197/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Котвицького Олексія Станіславовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАМ №2635506 від 05 червня 2020 року.
З постановою позивач не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував, на перехресті попереджувальні сигнали показував рукою. Крім того, відповідач не має жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. У позовній заяві ОСОБА_1 також зазначає, що інспектором порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема, порушено його право на правову допомогу, не роз`яснено права та обов`язки, не з`ясовані обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.
Ухвалою судді від 07.07.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, залучено до участі по справі в якості співвідповідача Департамент патрульної служби, витребувано документи та запропоновано відповідачам подати відзив на позов та докази.
16 липня 2020 року від відповідачів надійшли витребувані судом документи та відзив на позов, в якому вони просять суд відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що викладені позивачем обставини не відповідають фактичним обставинам справи. У відзиві вказано, що факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, відеозаписом з реєстратора, встановленого в патрульному автомобілі та нагрудної відеокамери працівника поліції. Крім того, зазначено, що інспектором дотримано процедуру фіксації правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 05.06.2020 року інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Котвицьким Олексієм Станіславовичем винесено постанову серії ЕАМ № 2635506 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - ПДР України).
Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 9.2 «б» ПДР України, водій повинен подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, з метою обґрунтування прийнятого рішення, долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Судом під час дослідження відеозапису встановлено, що на відеофайлі під № 2020_0605_012143_1 зафіксовано порушення ОСОБА_1 п. 9.2 «б» ПДР, а саме порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Доводи позивача про те, що він на перехресті попереджувальні сигнали показував рукою, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданим відео з реєстратора.

Крім того, суд зауважує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надав жодних пояснень інспектору з приводу того, що в автомобілі наявні несправності покажчиків повороту та не повідомляв про те, що вимушений був показувати попереджувальний сигнал рукою.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи, а саме постановою, що оскаржується, та долученими до неї відеодоказами, спростовуються доводи позивача про відсутність доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279- 279 4 цього Кодексу.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності який, окрім іншого, передбачає обов`язок контролюючого органу забезпечити повне і всебічне дотримання процесуальних прав підконтрольного суб`єкта, зокрема право бути завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду його справи, бути присутнім під час її розгляду, надавати пояснення, докази, користуватися правовою допомогою тощо.

В даному випадку суд не вважає, що позивача було позбавлено права на правову допомогу, гарантованого ст. 59,64 Конституції України, так як можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП та у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №536/583/17.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення свободи. В свою чергу, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя чи процедурі розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за місцем вчинення такого правопорушення, що свідчить про те, що ця обставина не є порушенням прав позивача при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем було встановлено усі обставини, які мають значення для його прийняття, зібрано докази вчинення правопорушення та пред`явлено позивачу для ознайомлення, забезпечено право позивача надати усі необхідні пояснення з приводу правопорушення та спростувати свою вину. Позивач був повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці, йому роз`яснено його права, оскаржувану постанову інспектором було винесено відразу після розгляду справи про адміністративне правопорушення та надано позивачу.

З огляду на викладене, суд не вбачає порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності , що може бути підставою для скасування спірної постанови.

Такий висновок узгоджується з висновком ВС у складі колегії суддів КАС, викладеним у постанові від 17.05.2018 року №753/4366/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 14, 241-246, 255, 283, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Котвицького Олексія Станіславовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк