Справа № 500/896/20
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/896/20

16 липня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді : Шульгача М.П.,

при секретарі: Музиці О. М.,

за участю:

представника позивача: Голоден О. М.,

представника відповідача: Онофрійчука Д. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а саме:

1. Визнати протиправною бездіяльність Управління обслуговування громадян Заліщицького відділу обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду Укрїни в Тернопільській області, щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії за віком із 11.01.2019 року.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління обслуговування громадян Заліщицького відділу обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.07.2019 року № 396, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії з 11.01.2019 року.

3. Зобов`язати Управління обслуговування громадян Заліщицького відділу обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із 11.01.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 23.03.1993 року позивач отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія НОМЕР_1 четвертої категорії.

02.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ в Заліщицькому районі Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особа, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи. Рішенням ГУ ПФ України в Тернопільській області, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, так як документів для такого призначення є недостатньо для визначення права на пенсію та рекомендовано протягом трьох місяців долучити необхідний письмовий документ, який надає право на пільгову пенсію.

25.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Заліщицького районного суду Тернопільської області про встановлення факту проживання в зоні посиленого радіоактивного контролю станом на 01.01.1993 року - 4 роки.

19.09.2019 року рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. номер НОМЕР_2 , постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 з 24.07.1988 року до 28.10.1992 року.

Дане рішення суду набрало законної сили по спливу строку на його оскарження, тобто 18.10.2019 року.

18.10.2019 року позивачем Через свого представника було надано до Заліщицького відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області всі необхідні документи для призначення пенсії за віком з врахуванням ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Проте йому повідомлено, що 02.07.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, так як станом на 02.07.2019 року заявником не долучено до заяви жодних додаткових документів, а тому пенсія заявнику була призначена 23.10.2019 року.

Просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову з мотивів, викладених у відзиві, у якому зазначив, що згідно розписки - повідомлення від 02.04.2019 року позивачу встановлено строк подачі до 01.07.2019 року документів, яких не вистачає для призначення пенсії, а саме документ про місце проживання (реєстрації) особи, що підтверджує період перебування у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року - 4 роки, оскільки згідно наданих документів позивачем, період його перебування у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року становив 2 місяці 4 дні.

Протягом встановленого періоду позивачем не було надано жодних додаткових документів для підтвердження вищезазначеного факту перебування в зоні посиленого радіологічного контролю, а тому в призначенні пенсії було відмовлено (лист №396 від 01.07.2019 року).

23.10.2019 року представником позивача подано повторно нову заяву про призначення пенсії (а не 18.10.2019 року, як стверджує в позовній заяві позивач) з усіма необхідними документами в тому числі і довідка про проживання яка видана виконавчим комітетом Заліщицької міської ради на підставі рішення Заліщицького районного суду від 19.09.2019 року №597/490/19, відповідно до якої було призначено пенсію з 23.10.2019 року, тобто з часу звернення за призначенням пенсії з усіма необхідними документами (копія заяви та протоколу про призначення пенсії додається).

Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти:

Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Заліщики, Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 12.02.1964 року.

23.03.1993 року позивач отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія НОМЕР_1 четвертої категорії.

Позивач 02.04.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки в представлених документах період його перебування у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року становив 2 місяці 4 дні, а тому потрібно було долучити підтвердження (документ) про період перебування у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року - 4 роки, позивачу встановлено строк подачі до 01.07.2019 року документів.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за №22-1 (далі - Порядок №22-1) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які необхідні документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

25.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Заліщицького районного суду Тернопільської області про встановлення факту проживання в зоні посиленого радіоактивного контролю станом на 01.01.1993 року - 4 роки.

19.09.2019 року рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. номер НОМЕР_2 , постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 з 24.07.1988 року до 28.10.1992 року.

Дане рішення суду набрало законної сили 18.10.2019 року.

23.10.2019 року позивачем через свого представника було надано до Заліщицького відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області всі необхідні документи для призначення пенсії за віком з врахуванням ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте йому повідомлено, що 02.07.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, так як станом на 02.07.2019 року заявником не долучено до заяви жодних додаткових документів, а тому пенсія заявнику була призначена 23.10.2019 року.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Крім того, суд враховує те, що відповідно до частини третьої ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, Закон №1058) і цього Закону.

Згідно пункту 1 частини першої ст.45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач 02.04.2019 звернувся до відповідача із первинною заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак через відсутність документів, які б підтверджували його проживання протягом 4 років станом на 01.01.1993 року, позивачу відмовлено у призначенні такої пенсії. Вказана відмова позивачем не оскаржена у встановленому законом порядку.

Однак, при повторному зверненні позивача 23.10.2019 до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ОСОБА_1 була призначена відповідна пенсія.

При цьому, позивачем були подані необхідні документи для призначення такої пенсії, що не заперечується стороною відповідача у відзиві на адміністративний позов.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до частин першої, другої 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами, які судом не здобуто, а учасниками справи до суду не подано.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При прийнятті рішення по суті, суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Суд зазначає, що позивачем не оскаржувалося у визначеному законом порядку рішення Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформлене листом від 01.07.2019 № 396, прийняте за наслідками розгляду заяви позивача від 02.04.2019, яким позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, на думку суду, будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача щодо оскарження зазначеної вище відмови відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси.

Отже, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відсутні правові підстави для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 11.01.2019, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 21 липня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 місцезнаходження/місце проживання АДРЕСА_2 ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2

відповідач:

-Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області місцезнаходження/місце проживання Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769;

Головуючий суддя Шульгач М.П.