Справа № 640/5313/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з процесуальних питань

20 липня 2020 року м. Київ № 640/5313/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ»
до треті особиМіністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович,
проскасування наказу в частині,
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, МЮ України), в якому просить:

скасувати наказ №738/5 від 02 березня 2020 року в частині скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 лютого 2020 року №001067 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, проведену приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем (далі по тексту - приватний нотаріус Колейчик В.В.) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (далі по тексту - ТОВ «Регіональні ресурси»); скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2020 року №№51153420, 51153433, від 15 лютого 2020 року №51153434 та від 19 лютого 2020 року №№51221677, 51222461, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем (далі по тексту - приватний нотаріус Золотих О.О.).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито від 05 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) 24 березня 2020 року (вх. №03-14/40619/20) від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження в адміністративній справі.

Так, клопотання обґрунтовано тим, що реєстраційна дія в ЄДР, скасовані наказом Мін`юсту, були вчинені на підставі, зокрема, акту приймання-передачі частки в статутному капіталі товариства від 14.02.2020, рішення одноособового учасника від 14.02.2020 № 1 щодо правомірності переходу частки в статутному капіталі, зміни керівника юридичної особи. Реєстраційна дія в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовані наказом Мін`юсту, були вчинені на підставі, зокрема, на підставі договору іпотеки, заяв від 14.02.2020 щодо правомірності переходу права власності на об`єкти нерухомого майна.

Безпосередньо, на думку відповідача, позовна заява обґрунтовується порушенням права власності на об`єкти нерухомого майна, при тому, що таке порушення було здійснено шляхом видання правового акта органом державної влади - Міністерством юстиції України.

За висновками представника Мін`юсту, розгляд адміністративної справи окремо щодо лише наказу Міністерства юстиції, яким скасовано реєстраційні дії, може призвести до ситуації, коли реєстраційні записи у Єдиному державному реєстрі не будуть співпадати юридичними фактами, на підставі яких вони вчинені, а отже й не будуть відображати реальний правовий стан.

Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, вважає, що даний спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) 29.04.2020 (вх. №03-14/58643/20) від представника третьої особи - ТОВ «Регіональні ресурси».

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що Міністерство юстиції, розглянувши скаргу, поновило корпоративні права учасника господарського товариства та права цього товариства на нерухоме майно, відчужене призначеною внаслідок такого порушення посадовою особою.

Незгода позивача з таким рішенням Міністерства, на думку третьої особи, обґрунтовується (в частині обґрунтування наявності права, яке може підлягати судовому захисту) твердженням про набуття позивачем права власності на нерухоме майно, належне Апелянтові. Отже. вважає, що між позивачем та TOB «Регіональні ресурси» існує спір про право власності на нерухоме майно.

Розглянувши вказані клопотання, оцінивши надані сторонами докази, що містяться в матеріалах справи , суд зазначає наступне.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із даним позовом до суду, позивач посилався на порушення Міністерством юстиції України процедури розгляду скарги ТОВ «Регіональні ресурси» на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватного нотаріуса Колейчика Володимира Вікторовича та приватного нотаріуса Золотих О.О.

Так, відповідно до частини першої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Тобто, як вбачається із наведеного, обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. Отже, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається із матеріалів даної справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням позивачем рішення суб`єкта владних повноважень - наказу Міністерства юстиції України в частині:

скасування наказу №738/5 від 02 березня 2020 року щодо скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 лютого 2020 року №001067 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, проведену приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси»;

скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2020 року №№51153420, 51153433, від 15 лютого 2020 року №51153434 та від 19 лютого 2020 року №№51221677, 51222461, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем.

Отже, суд приходить до висновку, що у межах даної адміністративної справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності наказу Міністерства юстиції України №738/5 від 02.03.2020.

Крім того, суд звертає увагу ТОВ «Регіональні ресурси» та відповідача, що у даній справі не оскаржуються реєстраційні дії приватного нотаріуса, які зачіпають приватно-правові інтереси сторін, у той же час, у даних правовідносинах Міністерство юстиції України виступає як суб`єкт владних повноважень, який Законом наділений владними управлінськими функціями щодо забезпечення процедури адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а суди в даній категорії справ перевіряють дотримання процедури під час реалізації Міністерством юстиції України владних управлінських функцій щодо забезпечення адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №910/8424/17 дійшла правового висновку, що справи про оскарження рішень Міністерства юстиції України, прийнятих за наслідками розгляду скарг на дії державних реєстраторів, підлягають розгляду за правилами саме адміністративної юстиції.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням правових висновків Верховного Суду, а також встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявлені в рамках даного спору вимоги позивача підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, відтак клопотання представників ТОВ «Регіональні ресурси» та відповідача про закриття провадження є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та Міністерства юстиції України у задоволенні клопотань про закриття провадження в адміністративній справі №640/5313/20.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Аблов