Справа № 484/1989/15-а
Суддя: Фортуна Т. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

22 липня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/1989/15-а

Номер провадження : 2-аво/484/2/20

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Козака М.М., розглянувши в залі суду заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54001), виданому 21.12.2017 р.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданому 21.12.2017 р.

Заява мотивована таким.

На виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, було видано виконавчий лист, який містив дві вимоги: зобов`язати Миколаївський обласний військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку пенсії з 1.02.2016 року з врахуванням премії, передбаченої п. 31.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 р. за №638/15329, з врахуванням п. 2 наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» та рішення Міністра оборони України від 15.02.2017 року №1223/з/12, у розмірі 450% посадового окладу; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання.
Зазначений виконавчий лист було пред`явлено до виконання, але державний виконавець повернув його стягувачу безприйняття до виконання. Державний виконавець мотивував свої дії тим, що резолютивною частиною виконавчого листа у справі № 484/1989/15-а, передбачено вчинення кількох (різних) дій боржником та різні строки виконання рішення суду, що не відповідає ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із рішенням державного виконавця, його дії було оскаржено до суду.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.05.2020 року у справі № 484/731/20, провадження № 2-а/484/53/20, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність державного виконавця щодо неповернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення до примусового виконання; в іншій частині позовних вимог, зокрема про визнання протиправними дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, його було оскаржено в апеляційному порядку. За результатами розгляду апеляційної скарги рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У судових рішеннях першої та апеляційної інстанцій зазначено, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим законом, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Зважаючи на зазначене, заявник звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, а саме: виключити з виконавчого листа «Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання».

ОСОБА_1 до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КАС України суд розглядає заяву у відсутність стягувача ОСОБА_1 та боржника Миколаївського обласного військового комісаріату.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, адміністративний позов задоволено частково, зокрема: зобов`язано Миколаївський обласний військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку пенсії з 1.02.2016 року з врахуванням премії, передбаченої п. 31.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 р. за №638/15329, з врахуванням п. 2 наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» та рішення Міністра оборони України від 15.02.2017 року №1223/з/12, у розмірі 450% посадового окладу; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання.

Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року видано виконавчий лист у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, згідно з яким: зобов`язано Миколаївський обласний військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку пенсії з 1.02.2016 року з врахуванням премії, передбаченої п. 31.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 р. за №638/15329, з врахуванням п. 2 наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» та рішення Міністра оборони України від 15.02.2017 року №1223/з/12, у розмірі 450% посадового окладу;зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання.

Указаний виконавчий лист було пред`явлено ОСОБА_1 до примусового виконання 10.01.2020 року до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Відповідно до повідомлення від 17.02.2020 року № 2647 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 17.02.2020 року ВП № 61299123 державний виконавець повернув вищезазначений виконавчий лист.

Своє рішення державний виконавець мотивував тим, що резолютивною частиною виконавчого листа у справі №484/1989/15-а, передбачено вчинення кількох (різних) дій боржником та різні строки виконання рішення суду.

Вважаючи таку бездіяльність та дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження протиправними, ОСОБА_1 оскаржив їх у судовому порядку до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.05.2020 року у справі № 484/731/20, провадження № 2-а/484/53/20, позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними бездіяльності, дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зокрема в частині позовних вимог про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у виконавчому провадженні ВП № 61299123 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року, відмовлено.

З мотивувальної частини рішення вбачається висновок про правомірність дій державного виконавця в частині повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий лист містить вимоги щодо вчинення кількох (різних) дій боржником та різні строки виконання рішення, що не відповідає вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, суд зазначив, що повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання не позбавляє позивача ОСОБА_1 права звернутись до суду, що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 року у справі № 484/731/20 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.05.2020 року у справі № 484/731/20, провадження № 2-а/484/53/20, залишено без змін.

У постанові колегія суддів зазначила, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами і це не позбавляє його права пред`явити виконавчий документ на виконання.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 1404-VIII у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час оформлення виконавчого листа у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, від 21.12.2017 року, яким зобов`язано Миколаївський обласний військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку пенсії з 1.02.2016 року з врахуванням премії, передбаченої п. 31.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 р. за №638/15329, з врахуванням п. 2 наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» та рішення Міністра оборони України від 15.02.2017 року №1223/з/12, у розмірі 450% посадового окладу, помилково було включено вимогу про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання, оскільки таким чином до одного виконавчого листа було включено дві різні вимоги про вчинення дій боржником та різні строки виконання рішення.

Таким чином, вищезазначений виконавчий лист має бути приведено у відповідність до вимог ч. 2 ст. 4 Закону № 1404-VIII шляхом виключення вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до суду звіт.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 248, 374 КАС України, суд

постановив:

заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданому 21.12.2017 р., задовольнити;

виправити помилку у виконавчому листі у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданому 21.12.2017 р., а саме: виключити «зобов`язати Миколаївський обласний військовий комісаріат у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання».

Дана ухвала є невід`ємною частиною вищезазначеного виконавчого листа у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 22 липня 2020 року.

Суддя Т.Ю. Фортуна