Справа № 2-а-6617/11
Суддя: Митражик Е. М.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2020 р. Справа № 2-а-6617/11

Провадження № 2-ар/596/2/20

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді Митражик Е.М.

за участю: секретаря Стасюк О.Д.,

заявника ОСОБА_1

представника Книша Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про стягнення недоплачених сум щомісячної соціальної допомоги учаснику бойових дій, -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2020 року до Гусятинського районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про стягнення недоплачених сум щомісячної соціальної допомоги учаснику бойових дій, зазначає, що постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2011 року у справі за № 2-а-6617/11 зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі недоплачену йому як учаснику бойових дій щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком передбачену ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» починаючи з 01.05.2011 року виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ст.28 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до виникнення обставин з якими Закон пов`язує виникнення зміну чи припинення спірних правовідносин з врахуванням виплачених сум.

Посилається на те, що постанова Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2011 року у справі за № 2-а-6617/11 є незрозумілою та викликає ускладнення щодо її виконання, оскільки до січня 2018 року йому перераховували в повному розмірі у відсотковому відношенні надбавки до пенсії. Після вказаної дати та по даний час відповідач припинив здійснювати перерахунок. Зараз він отримує надбавки до пенсії в розмірі 114,4% від суми мінімальної пенсії за віком, яка встановлена на 01.01.2020 року, а повинен отримувати 150 %, що суперечить Конституції та Законам України. При зверненні із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області йому надано відмову № 623-631/Г-02/8-1900/20, яка мотивована тим, що у резолютивній частині рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області № 2-а-6617/11 від 15.11.2011 року відсутня пряма вказівка на перерахунок, про це вказано лише в мотивувальній частині, тому рекомендовано звернутися до суду за роз`ясненням вищевказаного судового рішення.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Книш Р.В. заяву про роз`яснення постанови суду підтримали. Гудз М.Я. пояснив, що в період до січня 2018 року від отримував надбавки до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, однак потім припинили здійснювати перерахунок та здійснюють виплати надбавки до пенсії в розмірі 114,4% від суми мінімальної пенсії за віком. Відповідачу Головному Управлінню ПФУ в Тернопільській області незрозуміла постанова суду, оскільки в мотивувальній частині постанови, зазначено що йому необхідно виплачувати надбавку у розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком з визначеного законодавством на час виконання цієї постанови її розміру. Однак про це не зазначено в резолютивній частині постанови суду, що унеможливлює виконання постанови суду.

Представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду через електронну пошту клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Неявка представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, перевіривши подану заяву та обставини справи, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2011 року у справі за № 2-а-6617/11 зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі недоплачену йому як учаснику бойових дій щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, передбачену ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» починаючи з 01.05.2011 року виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до виникнення обставин, з якими Закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин з врахуванням виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2011 року у справі за № 2-а-6617/11 залишено без змін.

Відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення його недоліків є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Таким чином, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко зрозуміти та виконати внаслідок неясності (незрозумілості) його резолютивної частини.

В даному випадку, суд вважає, що зазначена постанова є зрозумілою, оскільки її резолютивна частина викладена чітко та містить зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про нарахування та виплату заявнику ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, передбачену ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.05.2011 року до виникнення обставин з якими Закон пов`язує виникнення зміну чи припинення спірних правовідносин з врахуванням виплачених сум.

Також, обгрунтовуючи в мотивувальній частині постанови своє рішення, суд зазначив, що про те, що зважаючи можливість майбутніх законодавчих змін підстав і порядку встановлення розміру мінімальної пенсії за віком, відповідач має нараховувати та виплачувати позивачеві надбавку в розмірі 150 мінімальної пенсії за віком з визначеного чинним законодавством на час виконання постанови її розміру.

Таким чином, з врахуванням наведеного, судове рішення є зрозумілим, обов`язковим для виконання і підстави для його роз`яснення відсутні.

Крім того, із письмового повідомлення Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08 квітня 2020 року 623-631/Г-02/8-1900/20 слідує, що зазначена постанова суду перебуває на виконанні Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та на її виконання, 10.12.2013 року проведено перерахунок підвищення учаснику бойових дій із розрахунку 150% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014 року та нарахована доплата за період з 01.05.2011 року по 31.12.2013 рік, виплата якої проведена в січні 2014 року. Інші зобов`язання (а саме проведення перерахунку підвищення учаснику бойових дій при зміні розміру мінімальної пенсії за віком), на думку відповідача на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не покладались. Виходячи із зазначеного, підстав для проведення перерахунку підвищення учаснику бойових дій при зміні розміру мінімальної пенсії за віком (яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втрати, працездатність) немає.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КАС України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

На підставі викладеного, відповідно до положень ст. 254 КАС України, заяву про роз`яснення постанови суду слід залишити без задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.243, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2011 року у справі № 2-а-6617/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про стягнення недоплачених сум щомісячної соціальної допомоги учаснику бойових дій.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 15 днів дня її постановлення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Повний текст ухвали виготовлено 20 липня 2020 року.

Суддя Е.М. Митражик