Справа № 620/2070/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року Чернігів Справа № 620/2070/20

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Акуленко В.М.,

представника відповідача Тимошенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту №1 наказу № 129 від 29.05.2020

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 та, збільшивши позовні вимоги, просить: визнати протиправним та скасувати пункт №1 наказу № 129 від 29.05.2020.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було порушено загальний порядок притягнення до матеріальної відповідальності. Позивач зазначив, що відповідачем не встановлено прямої дійсної шкоди за фактом нестачі майна речової служби та РХБЗ, яке було отримано на відповідальне зберігання старшим сержантом ОСОБА_2 ще в листопаді 2019 року, відсутність якого в подальшому було встановлено. Також позивач зазначив, що відповідачем не було встановлено його причетності до зникнення цього майна.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 123 від 13.05.2020 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення «догана» та утримано 44300,96 грн. за втрачене речове майно.

Не погодившись з притягненням до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, позивач оскаржив вказаний вище наказ до суду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 129 від 29.05.2020 до наказу № 123 від 13.05.2020 було внесено зміни, а саме пункти 1-6 № 123 від 13.05.2020 визнано недійсними та на позивача накладено дисциплінарне стягнення «догана» та утримано 54928,07 грн. за втрачене речове майно і 2019,94 грн. за втрачене майно служби РХБ захисту.

Не погодившись з притягненням до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, позивач змінив свої позовні вимоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на посаді командира 1 навчального курсу (роти) військової частини НОМЕР_1 в званні майора ЗСУ.

Досліджених судом доказів вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 27.01.2020 №30 «Про проведення спеціальних зборів з позаштатними відділеннями РХБ розвідки» старшина 1 навчального курсу старший сержант ОСОБА_2 , у період з 04.02.2020 по 07.02.2020, повинен був знаходитись на спеціальних зборах з позаштатними відділеннями РХБ розвідки.

На час відсутності старшини 1 навчального курсу, для недопущення зриву навчального процесу, тимчасово виконуюча обов`язки особа начальником 1 навчального курсу майором ОСОБА_1 не була.

Оскільки 06.02.2020 виникла необхідність видачі майна курсантам 1 навчального курсу, військовослужбовець строкової військової служби ОСОБА_3 , за вказівкою позивача, зв`язався зі старшим сержантом ОСОБА_2 , забрав ключі без печатки від кімнати №9 та передав їх інструктору навчального взводу навчального курсу молодшому сержанту ОСОБА_4 .. Після чого сержант ОСОБА_4 , з дозволу позивача та у присутності інструктора навчального взводу 1 навчального курсу сержанта ОСОБА_5 , інструктора навчального взводу 1 навчального курсу сержанта ОСОБА_6 , інструктора навчального взводу 1 навчального курсу старшого солдата ОСОБА_7 , старшини 2 навчального курсу сержанта ОСОБА_8 , відкрив кімнату №9, видав майно курсантам та 07.02.2020 передав ключі старшині 1 навчального курсу старшому сержанту ОСОБА_2 ..

Відповідно до рапорту начальника 1 навчального курсу майора ОСОБА_1 (позивача) від 07.02.2020 №277 старшина 1 навчального курсу старший сержант ОСОБА_2 був відсутній на службі без поважних причин. По даному факту проведено розслідування та матеріали розслідування надані до військової прокуратури Деснянського гарнізону для прийняття рішення.

Військовою прокуратурою Деснянського гарнізону 25.02.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000008.

Відповідно до свідчень ОСОБА_2 , він самовільно залишив місце несення служби 04.02.2020.

У зв`язку з самовільним залишенням військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом старшим сержантом ОСОБА_2 , старшиною 1 навчального курсу, було проведено інвентаризацію військово-технічного майна 1 навчального курсу.

В ході проведення службового розслідування встановлено неправомірні дії начальника 1 навчального курсу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , який достовірно знаючи, що підлеглий йому старшина 1 навчального курсу, з 04.02.2020 був залучений на збори і не міг виконувати свої посадові обов`язки, не звернувся з рапортом до командира частини про призначення особи тимчасово-виконуючого обов`язки старшини 1 навчального курсу в/ч НОМЕР_1 зі створенням інвентаризаційної комісії для передачі майна призначеній особі.

Всупереч вимогам наказів ЗСУ не повідомив командира частини про відсутність старшого сержанта ОСОБА_2 , самовільно дав наказ щодо відкриття сховища і видачі майна, особам, які не мають на це повноважень.

Причиною утворення нестачі майна стала бездіяльність командира 1 навчального курсу (роти) майора ОСОБА_1 , з організації перевірки обліку і зберігання майна, тобто протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, самовільне проникнення до сховища, порушення вимог наказу МОУ від 16.07.97 №300, щодо місцеперебування ключів від сховища дублікат ключа знаходився у ОСОБА_1 , який мав доступ до сховища - кімнати зберігання майна роти.

Інструктори навчального взводу 1 навчального курсу сержант ОСОБА_6 , сержант ОСОБА_5 та молодший сержант ОСОБА_4 , вказали, що виконували наказ позивача про проникнення до сховища і видачу майна.

Відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»:

Стаття 3. Підстави та умови притягнення до матеріальної відповідальності

1. Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

2. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

3. Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Пряма дійсна шкода визначена в ст. 130 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП) підставою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є наявність прямої дійсної шкоди, її визначення дано у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" від 29 грудня 1992 р № 14. Під прямою дійсною шкодою треба розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства нести втрати на відновлення, придбання майна або інших цінностей або додаткові грошові виплати (п. 4 Постанови № 14).

Суд зазначає, що до категорії прямої дійсної шкоди, зокрема, відносяться: нестача матеріальних цінностей, виявлена в матеріально відповідальної особи або іншої особи, якій матеріальні цінності передані у зв`язку з виконанням нею трудових обов`язків. У цьому випадку матеріальна відповідальність можлива тільки при недостачі понад норми природних втрат. Під втратою слід розуміти такі випадки, коли майно було в наявності, а потім його не стало, або воно було знащене. Частіше знищення як підстава для притягнення до матеріальної відповідальності буває пов`язане з дією стихійних сил, якщо можливість руйнівної дії цих сил обумовлена виною працівника. Наприклад, вогонь - це стихія і може бути викликана порушенням працівником правил пожежної безпеки. Протиправна поведінка працівника - це поведінка працівника, який не виконує або неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами (розпорядженнями) керівника підприємства. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія або протиправна бездіяльність.

Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є його вина. Оскільки трудове законодавство не містить визначення вини, слід використовувати визначення зі ст. 23-25 КК з урахуванням особливостей трудових правовідносин. Відповідно до ст. 23 КК виною є психічне ставлення до вчинюваної дії або бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на посаді командира 1 навчального курсу (роти) військової частини НОМЕР_1 , як командир роти та офіцер має керуватися Статутами ЗСУ та нормативними актами МОУ.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Відповідно до Статуту Внутрішньої Служби ЗСУ:

Командир роти (корабля 4 рангу)

111. Командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

- організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів;

- перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів (командирові корабля, крім того, забезпечувати живучість корабля та безпеку його плавання);

- один раз на місяць звіряти дані ротного (корабельного) обліку особового складу, а також матеріальних засобів з обліковими даними військової частини;

- керувати господарством роти.

Відповідно до наказу МОУ від 16.07.1997 №300:

5.18. Господарство роти

5.18.1. Завдання та організація ротного господарства

5.18.1.1. Ротне господарство є складовою частиною військового господарства та його кінцевою ланкою. Воно призначене для забезпечення бойової підготовки та виховної роботи роти, задоволення матеріально- побутових та культурних потреб її особового складу. Для цього за ротою закріплюється приміщення згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та виділяються необхідні кошти.

5.18.1.2. Організація та ведення ротного господарства повинні бути спрямовані на створення умов, що забезпечують зразковий внутрішній порядок, зберігання, правильне утримання та використання озброєння, бойової техніки, транспорту і майна, що є у роті, а також підтримання охайного зовнішнього вигляду військовослужбовців.

5.18.1.3. Головним завданням ротного господарства є:

- підтримання у постійній бойовій готовності озброєння, бойової техніки та транспорту;

- вчасне отримання та видача особовому складу роти належних матеріальних засобів та коштів;

- створення нормальних побутових умов, що сприяють успішному проведенню бойової підготовки особового складу роти;

правильне використання, збереження, економне витрачання призначених коштів, а також казарменого інвентарю та навчальних посібників.

5.18.1.4. Ротне господарство організовує командир роти. Він керує ротним господарством і несе відповідальність за його стан та за забезпечення особового складу належними матеріальними засобами. Помічникам і та виконавцями розпоряджень командира роти з питань ведення господарства є командири взводів та старшина роти.

5.18.1.5. Посадові особи роти з питань ведення ротного господарства виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Зокрема, вони повинні:

- знати діючі накази, положення, настанови, керівництва та інструкції щодо ведення господарства роти;

- знати норми постачання матеріальних засобів та порядок забезпечення ними особового складу;

здійснювати контроль за правильним використанням та витрачанням матеріальних засобів;

- проводити перевірки наявності та якісного стану матеріальних засобів у визначені строки;

- підтримувати порядок у відведених під розквартирування та для навчальної мети приміщеннях і на закріпленій за ротою території;

- доповідати по команді про всі виявлені у ротному господарстві недоліки, які не можуть бути усунуті власними силами;

організовувати та забезпечувати протипожежні заходи в приміщеннях, які займає рота.

5.18.1.11. Порядок роботи кімнати для зберігання майна встановлює командир роти. Отримання та видачу майна організовує та здійснює старшина роти. Кімната опечатується старшиною роти і здається під варту черговому по роті. Ключі зберігаються у старшини роти або ротного писаря.

Майно окремих взводів, за відсутності у них таких кімнат, зберігається у кімнаті для зберігання майна одного з підрозділів за наказом старшого командира.

Відповідно до Постанови КМУ від 03.05.2000 №748 «Про затвердження Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України»:

4. Інвентаризація військового майна у військовій частині проводиться як планова, так і позапланова - у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна.

Інвентаризація проводиться за наказами (розпорядженнями) командира (начальника) військової частини, вище стоячих командирів (начальників), а також за рішенням органу досудового розслідування, прокурора або суду. Позапланова інвентаризація військового майна проводиться обов`язково у разі:

- приймання (здачі) посади матеріально відповідальними особами;

- установлення фактів зловживань службовим становищем, інших службових порушень, крадіжок або зіпсування майна, а також за рішенням органу досудового розслідування, прокурора або суду;

10. До початку інвентаризації військового майна інвентаризаційна комісія зобов`язана:

- опечатати приміщення та інші місця зберігання військового майна, що мають окремі входи та виходи;

- перевірити справність усіх ваговимірювальних приладів;

- одержати останні на момент інвентаризації документи про приймання, видачу (здачу), передачу та списання з обліку військового майна.

Від матеріально відповідальних осіб береться розписка про те, що все військове майно, яке надійшло під їх звітність, оприбутковано (видано, списано) в установленому порядку.

14. Інвентаризація військового майна проводиться у присутності і за обов`язковою участю матеріально відповідальних осіб. Заборонено проводити інвентаризацію неповним складом комісії та заносити до інвентаризаційного опису дані із слів матеріально відповідальних осіб або за даними облікових документів без перевірки фактичної наявності військового майна.

Як вбачається з висновку службового розслідування, позивачем була допущена бездіяльність, в частині організації обліку і зберіганню ротного майна (майна курсу), надання незаконного наказу своїм підлеглим про відкриття кімнати зберігання майна сторонніми особами, що призвело до зникнення (нестачі) військового майна.

Службове розслідування призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2020 №43. Строк службового розслідування було зупинено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2020 №72. Поновлено службове розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 №114 та продовжено строк його проведення з 04.05.2020 до 13.05.2020.

З наведеного вище вбачається, що твердження позивача про порушення строків проведення службового розслідування не відповідають дійсності.

Щодо посилання позивача на ст.85 Дисциплінарного Статуту СЗУ, щодо заборони приймати участі в розслідуванні підлеглих осіб, у відношенні якої проводиться розслідуванні, суд зазначає наступне.

Службове розслідування проводилось не відповідно особи позивача, а з метою уточнення: які вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів було порушено, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення та призвели до виникнення нестачі та розукомплектування майна, умови та причини, що сприяли даному випадку, а також встановлення ступеня вини військовослужбовців 1 навчального курсу.

За таких обставин відповідачем не допущено порушення вимог ст.85 Дисциплінарного Статуту СЗУ.

У зв`язку з тим, що у період з 12.05.2020 по 21.06.2020 позивач перебував у щорічній відпустці, з наказом про результати службового розслідування він не знайомився, як і з матеріалами службового розслідування.

Висновки службового розслідування і наказ по результатам були оскаржені військовослужбовцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ..

За результатами оскарження командиром військової частини НОМЕР_3 було затверджено акт перевірки повноти та об`єктивності проведення службового розслідування і запропоновано внести в зміни наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 13.05.2020 №123 «Про результати проведення службового розслідування».

За результатами перевірки скарги і матеріалів службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2020 № 129 були внесені зміни в наказ від 13.05.2020 №123.

Позивач ознайомився з наказом №123 від 24.06.2020 та № 129 від 29.05.2020 після виходу з відпустки.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що в ході службового розслідування було аргументовано доведено наявність прямого зв`язку між спричиненням шкоди і неправомірними діями (бездіяльністю) позивача.

За таких підстав суд вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 129 від 29.05.2020, в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення «догана» та утримання 54928,07 грн. за втрачене речове майно і 2019,94 грн. за втрачене майно служби РХБ захисту, є аргументованим, правомірним і не підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування пункту №1 наказу № 129 від 29.05.2020 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 липня 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот