Справа № 159/2132/20
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2132/20
Провадження № 2-а/159/79/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під

головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Гарбарчук Н.М.,

представника відповідача Гапонюка І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача:

08 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, в якому прохає скасувати постанову серії ДП 18 №239917 від 01.05.2020 року, винесену поліцейським Данилюком Андрієм Михайловичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Свої позовні вимоги обґрунтовуєнаступним, що згідно оскаржуваної постанови він 01 травня 2020 року о 19 год.46 хв. керуючи транспортним засобом марки «Chrysler 300 C» н.з. НОМЕР_1 в м.Ковелі по вул.Тараса Боровця здійснюючи поворот ліворуч на вул.Заводську, не увімкнув покажчик лівого повороту, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України,а також зупинившись на законну вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 (б) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, не заперечуючи факту проїзду вказаним в оскаржуваній постанові транспортним засобом у час та місці зазначених у оскаржуваній постанові, відповідач заперечує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що він рухався автомобілем на даній ділянці дороги, яка відповідно до дорожніх знаків, повертає з вул.Тараса Боровця на вул. Заводську в м.Ковелі, постійно рухаючись по головній дорозі та в своїй смузі руху .Посилаючись на допущені відповідачем порушення вимог ст.ст. 251,268, 287-289, 307-308 КУпАП, позивач прохає скасувати оскаржувану постанову.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 08.05.2020 року.

Ухвалою судді від 14.05.2020 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з недоліками допущеними при її поданні.

10 червня 2020 року після усунення недоліків позивачем подано позов в новій редакції.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

19.06.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

02.07.2020 року позивачем подано відповідь на відзив.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Представником відповідача було подано відзив на позов. З якого вбачається, що позов не визнає і заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача у відзиві вказує, що підставою для винесення даної постанови стало те, що 01.05.2020 року о 19 год. 45 хв. під час несення служби в м.Ковелі патрульним екіпажем було виявлено порушення ПДР позивачем, тобто ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Chrysler 300 C» н.з. НОМЕР_1 в м.Ковелі по вул.Тараса Боровця та здійснив поворот ліворуч на вул. Заводську не увімкнувши покажчика лівого повороту, а також після зупинки його транспортного засобу працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізації, чим порушив п.9.2 (б) , п.9.9 (б) ПДР України. Вказує, що поліцейський дійшов правильного висновку про порушення позивачем п.9.2 (б) України, оскільки зазначений пункт зобов`язує водіїв подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Цей обов`язок не ставиться у залежність від наявності чи відсутності будь-яких дорожніх знаків перед поворотом, а також від того, по якій дорозі рухається транспортний засіб (по головній чи другорядній). Також було враховано, п.9.9 (б) ПДР України, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Враховуючи законність зупинки водія та порушення ним вказаних ПДР України поліцейський на відповідній правовій основі притягнув позивача до адміністративної відповідальності винісши у встановленому законом порядку постанову про накладення штрафу на місці зупинки автомобіля. Зважаючи на викладені обставини, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю.

Позиція учасників судового розгляду.

У ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник Гарбарчук Н.М. . позов підтримали з підстав викладених у ньому, прохають задовольнити. Позивач додатково пояснив, що на його переконання в даній обстановці, керуючи транспортним засобом він не зобов`язаний був вмикати покажчик лівого повороту при зміні напрямку руху по головній дорозі, а тому вважає в цій частині дії працівників поліції неправомірними. Не заперечував, що після зупинки його транспортного засобу працівниками поліції він не увімкнув відразу світлової аварійної сигналізації.

Представник відповідача у ході розгляду справи позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Вважає дії працівників поліції правомірними та такими, що відповають вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем допущено порушення ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність. Зокрема, розгляд справи відбувся на місці скоєння правопорушення у відповідності з законодавством особа була притягнута до адмінвідповідальності в межах санкцій закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Предметом оскарження є постанова серії ДП №239917 від 01.05.2020 року , винесена поліцейським УПП у Волинській області ДПП Данилюком Андрієм Михайловичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови позивач 01 травня 2020 року о 19 год.46 хв. керуючи транспортним засобом марки «Chrysler 300 C» н.з. НОМЕР_1 в м.Ковелі по вул.Тараса Боровця здійснюючи поворот ліворуч на вул.Заводську, не увімкнув покажчик лівого повороту, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України,а також зупинившись на законну вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 (б) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП

Позивач заперечує частково факт вчинення ним вищевказаного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує про безпідставність позову та наявність у діях позивача складу адмінправопорушення. На підтвердження зазначених у відзиві обставин представником відповідача долучено відеозапис з місця події.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

У відповідності до п. 4 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктом «б» пункту 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, в матеріалах справи наявні докази щодо події, яка мала місце 01.05.2020 року за участі позивача.

Зокрема, відеозаписом, який долучений до відзиву на позов зафіксовано вчинення правопорушення автомобілеммарки «Chrysler 300 C» н.з. НОМЕР_1 , яким як встановлено працівниками поліції, після зупинки транспортного засобу, керував позивач. Даний транспортний засіб із поля зору працівників поліції не зникав аж до зупинки ТЗ працівниками поліції, що зафіксовано даним відеозаписом.

У ході судового розгляду позивач визнав свою провину, в порушенні ним п.9.9 (б) ПДР України, тобто те, що не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Суд, перевіряючи дотримання суб`єктом владних повноважень вищевказаних норм права оцінює докази, які наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У ході судового розгляду встановлено, що поданими доказами, які були долучені до відзиву на позов, повністю доведено наявність тих обставин, що зазначені у постанові від 01.05.2020 року, а відтак являються необґрунтованими доводи позивача ОСОБА_3 про відсутність його вини у вчиненні порушення вимог п. 9.2 (б) ПДР України.

Крім цього, оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення від 01.05.2020 року винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення. Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Однак, позивачем не надано суду доказів нас спростування вказаних обставин при винесенні постанови відповідачем.

З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження в суді. А тому, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.77, 241-246 КАС України, ч.2 ст.122, 245, 258, 279, 286, 280 КУпАП суд,-

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 239917 від 01.05.2020 року - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 15 липня 2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик