Справа № 522/16810/19
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/80/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Скибінської Є.С.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління - начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Руслана Костянтиновича, суб`єкт владних повноважень: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 02.10.2019 року звернулась ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №431/19 від 30.05.2019 року, винесену заступником начальника Управління - начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн., передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що про час та день проведення перевірки позивача не було належним чином повідомлено, акт перевірки, протокол та припис складено за відсутності позивача, справу про адміністративне правопорушення розглянуто без повідомлення та за відсутності позивача, внаслідок чого остання не мала можливості на захист від обвинувачення та надання власних пояснень і доказів по справі.

Окрім цього, позивач просить суд поновити їй строк на оскарження постанови, зазначаючи, що про наявність постанови їй стало відомо лише 17.09.2019 року під час ознайомлення з матеріалами відкритого виконавчого провадження та 27.09.2019 року укладено договір з адвокатом, яка 02.10.2019 року від імені та в інтересах позивача звернулась до суду із позовом до відповідачів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2019 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання 06.11.2019 року.

В судове засідання 06.11.2019 року сторони по справі не з`явились, були повідомленні про дату час та місце розгляду справи належним чином, судове засідання відкладено на 21.01.2020 року.

20.11.2019 року до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду від представника відповідача, в обґрунтування чого зазначено наступне. Позивач має право на поновлення пропущеного строку з дати ознайомлення з постановою №431/19 від 30.05.2019 року. Відтак, необхідно розпочинати новий відлік строку на звернення до суду 17.09.2019 року та відповідно даний строк закінчується 27.09.2019 року. Беручи до уваги дату початку перебігу строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення 18.09.2019 року (наступний день з дати отримання постанови), та дату звернення Позивача до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом 02.10.2019 року, можливо дійти висновку, що позивачем попущено строки для оскарження постанови. Позивачем жодним чином не обґрунтовано поважність пропуску строку на звернення до суду, не зазначено, які обставини перешкоджали звернутися з позовною заявою у 10-дений термін з дати отримання постанови.

20.11.2019 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно якого представник відповідача просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

В судове засідання 21.01.2020 року з`явились позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сиротенко В.С., представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи. Представник позивача просив відкласти розгляд справи для надання часу мирного врегулювання спору. Судове засідання відкладено на 25.02.2020 року.

В судове засідання 25.02.2020 року з`явились позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Сиротенко В.С. та представник відповідача Картавцева А.М. Представник позивача просив оголосити перерву для пошуку судової практики та обґрунтування позиції. Суд оголосив перерву у судовому засідання на 31.03.2020 року.

В судове засідання 31.03.2020 року сторони по справі не з`явились, представником позивача надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на території України. Розгляд справи відкладено на 19.05.2020 року.

В судове засідання 19.05.2020 року з`явились представник позивача адвокат Сиротенко В.С., інші учасники по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 02.07.2020 року.

02.07.2020 року представником позивача надано до суду додаткові пояснення до заяви про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, відповідно яких зазначено, що позивачка дізналась про наявність оскаржуваної постанови лише 17.09.2019 року під час ознайомлення з матеріалами відкритого виконавчого провадження та 27.09.2019 року уклала договір з адвокатом. Позов подано до суду 02.10.2019 року. Позивачка цілком усвідомлює, що для звернення до суду нею було пропущений встановлений строк, однак просить суд поновити його, вважаючи, що він пропущений нею з поважних причин. Враховуючи особливості життя позивачки, вона не має можливості регулярно вивчати і відслідковувати нормативно-правові документи та зміни до них. Позивачка не має і не зобов`язана мати підпису на друковані видання, в яких опубліковуються всі прийнятті органами державної влади законодавчі акти. Таким чином, з метою захисту прав позивачки, пропущення нею п`яти днів звернення до суду (з врахуванням вихідних днів), необхідності отримання правової допомоги з врахуванням того, що позивачка є працюючою людиною та внаслідок юридичної необізнаності вчасно не звернулась до фахівця із галузі права та пропустила строк оскарження, просив суд, як виключення, визнати поважною причину та поновити такий строк.

В судове засідання 02.07.2020 року з`явились представник відповідача Хлистун Р.В., який підтримав заяву про залишення позову без розгляду, просив задовольнити її та представник позивача адвокат Сиротенко В.С., який заперечував проти задоволення заяви про залишення позову без розгляду, просив поновити строк на звернення. Суд оголосив перерву в судовому засіданні на 10.07.2020 року.

В судове засідання 10.07.2020 року з`явились позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сиротенко В.С., які заперечували проти залишення позову без розгляду. Також в судове засідання з`явився представник відповідача Хлистун Р.В., який підтримав заяву про залишення позову без розгляд, просив задовольнити її.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 23.04.2015 року ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

14.05.2019 року заступником начальника Управління начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. видано направлення на проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 щодо дотримання суб`єктом містобудування Денісенко І.Б. вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/138 ДАБК від 25.03.2019 року та виявлення факту самочинного будівництва об`єкту. Строк дії направлення з 14.05. до 16.05.2019 року.

16.05.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР Сідором Д.Ю. складено акт про недопущення ОСОБА_4 посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного на об`єкті будівництва за вказаною вище адресою для проведення позапланової перевірки.

Постановою №431/19 від 30.05.2019 року заступником начальника Управління начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. визнано ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Позивач зазначає, що про наявність постанови їй стало відомо лише 17.09.2019 року під час ознайомлення з матеріалами відкритого виконавчого провадження та 27.09.2019 року укладено договір з адвокатом, яка 02.10.2019 року від імені та в інтересах позивача звернулась до суду із позовом до відповідачів, у зв`язку з чим просить суд поновити їй строк на звернення до суду із позовом про оскарження постанови.

Додатково представником позивача надано пояснення з приводу обґрунтування поважності причин пропуску відповідно яких зазначено наступне. Враховуючи особливості життя позивачки, вона не має можливості регулярно вивчати і відслідковувати нормативно-правові документи та зміни до них. Позивачка не має і не зобов`язана мати підписку на друковані видання, в яких опубліковуються всі прийнятті органами державної влади законодавчі акти. Таким чином, з метою захисту прав позивачки, пропущення нею п`яти днів звернення до суду (з врахуванням вихідних днів), необхідності отримання правової допомоги з врахуванням того, що позивачка є працюючою людиною та внаслідок юридичної необізнаності вчасно не звернулась до фахівця із галузі права та пропустила строк оскарження.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду із позовом про оскарження постанови, суд приходить до наступного висновку.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України у порядку адміністративного судочинства.

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Позивач зазначає, що про наявність постанови їй стало відомо лише 17.09.2019 року під час ознайомлення з матеріалами відкритого виконавчого провадження та 27.09.2019 року укладено договір з адвокатом, яка 02.10.2019 року від імені та в інтересах позивача звернулась до суду із позовом до відповідачів.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Необхідно, також, вказати, що поновлення процесуальних строків є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Ухвала ВАСУ від 29.09.2016 року по справі № 522/6069/14-а (№ в ЄДРСРУ 61821829).

Із урахуванням вказаного, слід зазначити, що у суду є свобода розсуду або дискреційні повноваження суду на поновлення процесуальних строків, адже за таких обставин лише суд вирішує яка причина є поважною і які докази можна приймати до уваги, разом з цим, суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити - визнати поважними причини пропуску процесуальних строків (Ухвала ВСУ від 26.01.06 справа № 6-7307кс04).

Обґрунтування представника позивача про те, що позивачка є працюючою людиною та внаслідок юридичної необізнаності вчасно не звернулась до фахівця із галузі права та пропустила строк оскарження, неможливо прийняти як поважну причину пропуску строку на звернення до суду із відповідним позовом.

У відповідності до ч.4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3,4 статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 118-122, ч.3 ст.123, ч.1 ст. 166, п.8 ч.1 ст. 240, 241, 242-243, 248, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління - начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Руслана Костянтиновича, суб`єкт владних повноважень: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 15.07.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов