Справа № 560/1719/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1719/20
РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Меджибізької селищної ради про визнання протиправним пункту 27 рішення №123-83/2020 від 28.02.2020 та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Меджибізької селищної ради, в якому просить:

- визнати протиправним пункт 27 рішення Меджибізької селищної ради від 28 лютого 2020 року №123-83/2020 щодо відмови ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення;

- зобов`язати Меджибізьку селищну раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області відповідно до заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона звернулася до Меджибізької селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 2,000 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області. До заяви був доданий графічний матеріал, в якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (кадастровий номер :04:019:0002).

Проте, отримала відмову, мотивовану тим, що надання дозволу щодо відведення земельних ділянок із сформованого масиву здійснюється шляхом його поділу.

На думку позивачки, відповідач обмежився формальною відмовою без наявності реальних підстав, чим порушив вимоги Земельного кодексу України.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що земельна ділянка загальною площею 11,9758 га за кадастровим номером :04:019:0002, на яку претендує ОСОБА_1 , згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.06.2018 №22-3358-ст "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передана у комунальну власність Меджибізької ОТГ з цільовим призначенням 16.00 землі запасу єдиним сформованим масивом. Разом з цим, вказана земельна ділянка до та після здійснення передачі використовувалася громадянами (жителями села Западинці) для випасання худоби. Після здійснення передачі земельної ділянки з державної в комунальну власність та реєстрації права власності за Меджибізькою селищною радою, взявши до уваги звернення старости с.Западинці, протоколи сходу с.Западинці та з метою створення громадського пасовища було прийнято рішення Меджибізької селищної ради від 09.10.2019 №114-78/2019 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під громадське пасовище".

Вказує, що за результатами проведеної інвентаризації земельних ділянок, переданих з державної в комунальну власність, з метою визначення переліку вільних ділянок, виявлено, що на земельній ділянці загальною площею 11,9758 га за кадастровим номером :04:019:0002 розташовані городи (4), якими жителі села Западинці користуються понад 15 років і виявили бажання щодо їх узаконення згідно з положеннями частини 1 статті 118 Земельного кодексу України. При цьому, підтвердження факту використання ОСОБА_1 земельної ділянки в межах зазначеної ділянки позивачка не надала.

Звернув увагу на допущення в пункті 27 рішення Меджибізької селищної ради від 28 лютого 2020 року №123-83/2020 технічної помилки, а саме зазначення населеного пункту с. Ярославка замість с. Западинці.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка зазначає, що висновки, вказані відповідачем у відзиві на позов не відповідають обставинам справи та не підтверджуються належними доказами. Вказує, що відповідач не навів жодної з підстав, наведеної в частині 7 статті 118 Земельного кодексу України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0002 з цільовим призначенням 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) перебуває у комунальній власності Меджибізької селищної ради.

Згідно з пунктом 1 рішення сімдесят восьмої сесії сьомого скликання Меджибізької селищної ради від 09.10.2019 №114-78/2019 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під громадське пасовище" доручено Меджибізькій селищній раді замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 19,0877 га із цільовим призначенням 16.00 землі запасу, розташованих за межами населеного пункту с. Западинці, Летичівського району, Хмельницької області, з метою створення громадського пасовища із цільовим призначенням (18.00) землі загального користування, з них: земельна ділянка №1 площею 11,9758 га (кадастровий номер :04:019:0002); земельна ділянка №2 площею 7,1119 га (кадастровий номер :04:020:0001).

Позивачка звернулася до відповідача з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Відповідно до наданого ОСОБА_1 графічного матеріалу слідує, що бажана нею земельна ділянка, розташована у межах сформованої земельної ділянки (масив) (кадастровий номер :04:019:0002, загальна площа 11,9758 га).

Згідно з пунктом 27 рішення Меджибізької селищної ради від 28.02.2020 №123-83/2020 "Про розгляд заяв" відмовлено громадянці ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею - 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Ярославка Летичівського району Хмельницької області, в зв`язку з тим, що надання дозволу щодо відведення земельних ділянок із сформованого масиву здійснюється шляхом його поділу.

Позивачка, вважаючи порушеними її права, звернулася з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Приписами частини 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як встановив суд, позивачка звернулася до Меджибізької селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка є частиною сформованої земельної ділянки площею 11,9758 га з кадастровим номером :04:019:0002.

Згідно з частиною 1 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

За змістом частини 2 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частина 4 статті 79-1 ЗК України).

Відповідно до частини 5 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Положеннями частини 6 статті 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Тобто, згідно з нормами ЗК України способами формування земельної ділянки, є: у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок) та шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, оскільки частина 2 статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Зі змісту наведених норм слідує, що формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04.05.2020 у справі №802/1539/17-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, враховуючи, що позивачка звернула з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка вже є сформованою та їй присвоєно кадастровий номер :04:019:0002 (загальна площа земельної ділянки 11,9758 га) та перебуває в комунальній власності Меджибізької селищної ради, відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Суд зважає на те, що допущення в пункті 27 рішення Меджибізької селищної ради від 28 лютого 2020 року №123-83/2020 помилки, а саме зазначення населеного пункту с. Ярославка замість с. Западинці, не є безумовною підставою для його скасування.

Оскільки суд встановив правомірність пункту 27 рішення Меджибізької селищної ради від 28 лютого 2020 року №123-83/2020 щодо відмови ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання Меджибізької селищної ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області відповідно до заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність позовних вимог, а тому, в їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також викладене, немає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Меджибізької селищної ради про визнання протиправним пункту 27 рішення №123-83/2020 від 28.02.2020 та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Меджибізька селищна рада (вул. Пушкіна буд. 5, смт. Меджибіж, Летичівський район, Хмельницька область, 31530 , код ЄДРПОУ - 04404556)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк