Справа № 233/2858/20
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/2858/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря

судового засідання Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Тимченко Юрія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Тимченко Ю.П., в якій просить: - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №749358 від 23 лютого 2020 року; - справу закрити.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що 23 лютого 2020 року поліцейським СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Тимченко Ю.П. відносно нього було винесено постанову серії БАА № 749358 за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП. Проте, позивачу про існування такої постанови відомо не було, вважає її сфальсифікованою. 17 червня 2020 року за місцем роботи він дізнався про перебування у відділі виконавчої служби виконавчого провадження щодо стягнення з його заробітної плати штрафу за оскаржуваною постановою та в той же день отримав її примірник. Адреса проживання позивача у постанові вказана невірно, тому він не міг її отримати поштою. Зазначив, що інкримінованого правопорушення не скоював. На початку 2020 року його дійсно зупиняли працівники поліції, перевіряли документи, при цьому ніяких документів, у тому числі оскаржуваної постанови, не складалося, позивачеві не вручалося, від підпису постанови (як зазначено у тексті) він не відмовлявся. Крім того, постанова містить виправлення року та часу її складення, тому не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Також, всупереч вимогам Інструкції до оскаржуваної постанови не долучений корінець повідомлення про її отримання. Приймаючи до уваги в викладене, вважає, що докази на підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні, наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, а так само наявність самої події, не доведена, а тому рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги.

Відповідач поліцейський СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Тимченко Ю.П. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзиву по суті позовних вимог не подав.

З`ясувавши позицію позивача, обставини справи, дослідивши надані на їх підтвердження докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 749358, складеної 23 лютого 2020 року інспектором СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції Тимченко Ю.П., вбачається, що ОСОБА_1 23 лютого 2020 року о 06-37 годині на перехресті вул.. Шмідта - пр. Ломоносова м. Костянтинівки, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим показником повороту при повороті ліворуч та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського, чим було порушено п.п. 9.2 «б», 9.9 «б» Правил дорожнього руху України та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 гривень.

Згідно позначки у постанові водій від підпису відмовився.

В якості додатка до постанови зазначено відео з б/к 105 (а.с. 8).

Пунктом 9.2 «б» ПДР передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.п. 9.9 «б» ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Також, як встановлено судом, у постанові серії БАА № 749358 від 13 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначено місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: АДРЕСА_1 , що не відповідає місцю реєстрації та проживання позивача згідно його паспорту (а.с. 5-7): АДРЕСА_1 .

Крім того, оскаржувана постанова містить виправлення у році та часі її складення (а.с. 8), що суперечить вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Так, відповідно до ч.9 розділу IV вищевказаної Інструкції, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності дій працівника поліції та законність винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, а так само на спростування доводів позову, відповідачем не надано ані диску з відеозаписом, ані будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 749358 від 13 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області судовий збір у розмірі 420, 40 грн. (а.с. 4-а).

Керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції Тимченко Юрія Петровича (адреса місця розташування: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Злагоди, буд. 2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи, - задовольнити.

Скасувати постанову серія БАА № 749358 від 23 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенантм поліції Тимченко Юрієм Петровичем.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п. 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, строк на апеляційне оскарження судового рішення, визначений статтею 295 цього кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя :