Справа № 814/1536/17
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року
м. Київ
справа № 814/1536/17
адміністративне провадження № К/9901/46524/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Шевчук О.А. (головуюча), Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г. у справі №814/1536/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, скасування наказу, стягнення моральної шкоди,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (польову пошту НОМЕР_2 ) щодо невиплати позивачу підйомної допомоги, у зв`язку з його переїздом до нового місця служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у запас та не надання ОСОБА_1 копії строкового контракту про продовження служби у Збройних силах;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (польову пошту НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 заборгованість з підйомної допомоги при переїзді до нового місця служби з одного населеного пункту в інший, в розмірі місячного грошового забезпечення, на загальну суму 11 550,00 грн.;
- скасувати наказ командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 27.12.2016 № 320 яким були внесені зміни в наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №265 від 27.10.2016 стосовно відміни пункту наказу про виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (польову пошту НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 відповідно до наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 265 від 27.10.2016 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі 50% грошового забезпечення, на загальну суму 7232,00 грн.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (польову пошту НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 7232,00 грн.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (польову пошту НОМЕР_2 ) видати ОСОБА_1 копію контракту від 14.09.2016 про продовження дії строкового контракту від 14.03.2016 про проходження позивачем військової служби на підставі його рапорту від 21.06.2016;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (польової пошти НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.
2. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.
3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково.
3.1. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з його переїздом до нового місця служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань.
3.2. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) виплатити позивачу підйомну допомогу при переїзді до нового місця служби з одного населеного пункту в інший, в розмірі місячного грошового забезпечення у сумі 11550 гривень.
3.3. Скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 27 грудня 2016 року № 320, яким були внесені зміни в наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №265 від 27 жовтня 2016 року в частині відміни пункту наказу про виплату ОСОБА_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2016 рік у розмірі 50% грошового забезпечення у сумі 7232 гривні.
3.4. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:
4.1. 14 березня 2016 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах офіцерського складу строком на 6 місяців.
4.2. Пунктом 2 зазначеного контракту, крім іншого, визначено виплату підйомної допомоги на нього та кожного члена його сім`ї, який переїжджає разом з ним на нове місце проходження військової служби.
4.3. Відповідно до витягу з наказу (по особовому складу) Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №26 від 27.03.2016 ОСОБА_1 призначено заступником командира батальйону по роботі з особовим складом 19 окремого мотопіхотного батальйону 40 окремої артилерійської бригади ВОС-3410003.
4.4. Згідно із наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №32 від 07.04.2016 підполковника ОСОБА_1 старшого офіцера мобілізаційного відділення Корабельного районного військового комісаріату м. Миколаєва призначеного наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №26 від 27.03.2016 заступником командира батальйону по роботі з особовим складом 19 окремого мотопіхотного батальйону 40 окремої артилерійської бригади ВОС-3410003 вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби у м. Маріуполь Донецької області, Військова частина польова пошта НОМЕР_3 . З 07.04.2016 виключити із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення.
4.5. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) №86 від 11.04.2016 вважати ОСОБА_1 таким, що прибув для подальшого проходження служби, зарахувати до списків особового складу Військової частини-польова пошта НОМЕР_3 на всі види забезпечення та призначити на посаду «заступник командира військової частини по роботі з особливим складом» Військової частини-польова пошта НОМЕР_3 .
4.6. Наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 14.09.2016 №213 продовжено дію строкового контракту про проходження військової служи громадянами України на термін шість місяців ОСОБА_1 на підставі строкового контракту від 14.03.2016 та рапорту підполковника ОСОБА_1 від 21.06.2016.
4.7. Як вбачається з витягу наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_3 по стройовій частині) від 30.09.2016 №255 відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 30.08.2016 №Д-322/1/16 дск та директиви Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.08.2016 №14 з 30.09.2016 Військову частину - польова пошта НОМЕР_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вважати переформованою у батальйон охорони військової частини-польова пошта НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України. Умовне найменування «Військова-польова пошта НОМЕР_3 »-анульовано, ОСОБА_1 увільнено з займаної посади, виключено зі списків особового складу Військової частини-полова пошта НОМЕР_3 і всіх видів забезпечення та вважати таким, що вибули до нового місця служби - м. Первомайськ Миколаївської області в розпорядження командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ збройних сил України для подальшого проходження військової служби.
4.8. Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині)№241 від 01.10.2016 підполковника ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира батальйону охорони з морально-психологічного забезпечення, ВОС-3410003, шпк «майор», посадовий оклад - 1052 гр.
4.9. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №81 від 29.03.2017 вважати ОСОБА_1 таким що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження зі складу сил та засобів з зони проведення антитерористичної операції оперативно-тактичного угрупування «Маріуполь» в пункт постійної дислокації з 29.03.2017.
4.10. 30 листопада 2016 року позивачем подано рапорт на ім`я командира батальйону охорони-Військової частини польова пошта НОМЕР_2 про виплату йому підйомної допомоги у зв`язку з фактичним переїздом до нового місця служби.
4.11. Вищезазначений рапорт було розглянуто, про що свідчить резолюція на рапорті.
4.12. На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №92.) 11.04.2017 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас, проте при звільненні підйомну допомогу у зв`язку з фактичним переїздом до нового місця служби виплачено не було.
4.13. Крім того судами встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №265 від 27.10.2016, відповідно до п. 33.1 інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 наказано виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у тому числі і ОСОБА_1 .
4.14. В подальшому, наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 №320 від 27.12.2016 внесено зміни до п.34 наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №265 від 27.10.2016 і ОСОБА_1 виключено із списків осіб, яким цим наказом вирішено таку допомогу надати.
5. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті йому підйомної допомоги, у зв`язку з його переїздом до нового місця служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у запас та не надання позивачу копії строкового контракту про продовження служби у Збройних силах. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.
6. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутні передумови, передбачені положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підйомної допомоги, у зв`язку з його переїздом до нового місця служби, а виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом, а не обов`язком відповідача. Крім того дійшов висновку про відсутність підстав для надання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у запас та копії строкового контракту про продовження служби у Збройних силах й виплати моральної допомоги, з огляду на безпідставність та необґрунтованість зазначених вимог.
7. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про часткове задоволення позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до норм чинного законодавства, а саме: статтей 9, 9-1 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 22.10.2001 №370, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 позивач має право на отримання підйомної допомоги у зв`язку з переїздом до нового місця служби та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В решті вимог погодився з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
8. Відповідач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
9. Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що судом апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваного судового рішення неправильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права.
9.1. Скаржник наголошує, що судом апеляційної інстанції, на його думку, було безпідставно задоволено вимогу про стягнення підйомної допомоги у зв`язку з його переїздом до нового місяця служби, оскільки реєстрація місця проживання не може слугувати належним доказом для цього.
9.2. Крім того скаржником зазначено, що виплата позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є виключним правом відповідача.
10. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
10.1. На обґрунтування відзиву вказує, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції постановлено на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
11. Відповідно до частини першої та п`ятої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
12. Частиною 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
13. Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
14. Відповідно до преамбули Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
15. Положеннями частини 1 статті 1-2 вказаного Закону визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
16. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
17. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини, їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
18. Відповідно до пункту 1 «Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», затвердженої наказом Міністра оборони України 22.10.2001 №370 особам офіцерського складу (далі-офіцери), прапорщикам (мічманам) т-ч військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі-військовослужбовці, які проходять службу за контрактом), що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення. Пунктом 4 даної Інструкції встановлено, що підйомна допомога офіцерам, прапорщикам (мічманам) і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, виплачується за новим місцем служби на підставі наказу про призначення і наказу командира військової частини про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою.
19. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій ОСОБА_1 уклавши контракт про проходження військової служби у збройних силах України вибув з військового комісаріату Корабельного району м. Миколаєва та прибув до Військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служи. Відповідно до листа помічника командира Військової частини НОМЕР_3 з правової роботи місцем постійної дислокації Військової частини НОМЕР_3 було м.Миколаїв.
20. Разом з цим, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 30.08.2016 №Д-322/1/16 дск та директиви Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.08.2016 №14 з 30 вересня 2016 року Військову частину - польова пошта НОМЕР_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було переформованою у батальйон охорони Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України.
21. Умовне найменування «Військова частина-польова пошта НОМЕР_3 » - анульовано, ОСОБА_1 увільнено з займаної посади, виключено зі списків особового складу Військової частини-полова пошта НОМЕР_3 і всіх видів забезпечення та вважати таким, що вибули до нового місця служби - м. Первомайськ Миколаївської області в розпорядження командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ збройних сил України для подальшого проходження військової служби. Місцем постійної дислокації відповідача було м. Первомайськ.
22. Таким чином, позивач починав службу у військовому комісаріаті Корабельного району м. Миколаєва, згодом вибув до Військової частини польова пошта НОМЕР_3 , місце дислокації якої м. Миколаїв, а з 01.10.2016 був зарахований до списків особового складу частини польова пошта НОМЕР_2 , місцем дислокації якої є м. Первомайськ.
23. Виходячи з вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивач переїхав до нового місця служби з одного населеного пункту в інший, у зв`язку з призначенням його на посаду та відповідно мало місце зміни постійної дислокації військової частини підрозділу до місця постійної дислокації військової частини, в якій він починав військову службу, у зв`язку з чим при звільнені відповідач повинен був виплатити йому підйомну допомогу у розмірі місячного грошового забезпечення.
24. Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
25. Частиною 4 статті 9 Закону встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
26. Згідно частини 2 цієї ж статті Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
27. Пунктом 3 частини 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
28. Відповідно до розділу XXXIII «Правила виплати матеріальної допомоги» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі Інструкція № 260), особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
29. Пунктом 33.1 Інструкції № 260 встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік видається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
30. Згідно пункту 33.2. Інструкції № 260 матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.
31. Пунктом 33.3. зазначеної Інструкції встановлено, що розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
32. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зазначає, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік позивачу не виплачена у зв`язку з тим, що наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 №320 від 27.12.2016 внесено зміни до п.34 наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №265 від 27.10.2016 і ОСОБА_1 виключено із списків осіб, яким цим наказом вирішено таку допомогу надати.
33. Колегія суддів звертає увагу, що будь яких обґрунтувань, щодо виключення ОСОБА_1 зі списків у оскарженому наказі відсутні. Будь яких обґрунтувань та доказів відсутності фінансування для виплат, а також чому одних осіб виключили зі списків, а інших залишили відповідачем надано не було.
34. Відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09.02.2017 № 248/3/9/1/119 у зв`язку з обмеженим фінансовим ресурсом за фондом грошового забезпечення, видання наказів про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань рекомендовано здійснювати тільки у таких випадках: важкий стан здоров`я військовослужбовця або членів його сім`ї (поранення контузія, інвалідність та інші випадки тяжких захворювань) за наявності посвідчення або відповідного висновку лікаря; смерть рідних по крові або по шлюбу; пожежа або стихійне лихо; одруження військовослужбовця; народження дитини у військовослужбовця або її одруження.
35. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданий Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 05 жовтня 2016 року між позивачем та громадянкою ОСОБА_2 укладено шлюб актовий запис № 654.
36. Таким чином, у ОСОБА_1 були підстави на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
37. Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що виплата матеріального допомоги військовослужбовцям є правом, а не обов`язком керівника, однак колегія не погоджується з тим, що командир військової частини, який спочатку надав матеріальну допомогу має право безпідставно її скасувати без будь-яких обґрунтувань.
38. Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів зазначає, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишались передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяги буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасовано або звужено.
39. З огляду на викладене та враховуючи зміст зазначених вище норм, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 безпідставно виключено зі списків на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у зв`язку з чим наказ командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 №320 від 27.12.2016 підлягає скасуванню в цій частині, та відповідно відповідач зобов`язаний виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2016 рік у розмірі 50% грошового забезпечення у сумі 7232 грн.
40. З аналізу зазначених норм та з огляду на встановлені судом обставини вбачається, що доводи відповідача про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального не знайшли свого підтвердження.
41. Верховний Суд наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
42. З огляду на зазначене, відсутні підстави для перегляду рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов`язання відповідача видати позивачу копію контракту від 14.09.2016 про продовження дії строкового контракту та стягнення моральної шкоди, оскільки в задоволенні зазначених вимог судом апеляційної інстанції було відмовлено та в доводах касаційної скарги про їх перегляд не заявлялось.
43. Аргументи касаційної скарги про неправильність зробленого судом апеляційної інстанції висновку є безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин, що не узгоджується з приписами статті 341 КАС України.
44. Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо відсутності права позивача на отримання підйомної допомоги у зв`язку з його переїздом до нового місяця служби, з огляду на те, що реєстрація місця проживання не може слугувати належним доказом для цього, оскільки надані до суду документи підтверджують те, що ОСОБА_1 вибував з однієї частини до іншої та мало місце зміни постійної дислокації військової частини.
45. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
46. За таких обставини, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
47. Колегія суддів зазначає, що за змістом частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
48. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
49. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанцій - залишенню без змін.
50. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
51. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
52.Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у справі №814/1536/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, скасування наказу, стягнення моральної шкоди залишити без змін.
53. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Cуддя-доповідач І.В. Дашутін
Судді О.О. Шишов
М.М. Яковенко