Справа № 826/7835/15
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року

м. Київ

справа № 826/7835/15

адміністративне провадження № К/9901/4986/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №826/7835/15

за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, першого заступника голови Державної екологічної інспекції України Синьогуба Василя Миколайовича про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червень 2015 року, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Аблова Є.В., суддів Федорчука А.Б., Шулежка В.П., і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Беспалова О.О., суддів Грибан І.О., Губської О.А.,

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України (далі - відповідач-1, Держекоінспекція України), першого заступника голови Державної екологічної інспекції України Синьогуба Василя Миколайовича (далі - відповідач-2, перший заступник голови Держекоінспекції України Синьогуб В.М.), із вимогами: визнати протиправними дії першого заступника голови Держекоінспекції України ОСОБА_4.; визнати неправомірним і скасувати наказ Держекоінспекції України від 20.04.2015 №109о «Про звільнення»; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Північно-Західного регіону Чорного моря Держекоінспекції України; стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.04.2015 до дня поновлення на роботі.

2. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до частин першої і другої статті 4 Закону України від 16.09.2014 №1682-VII «Про очищення влади» (далі - Закон №1682-VII) особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява). Заява подається не пізніше ніж на десятий день із дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

3. Отже, позивач указує, що повинен був подати відповідні заяви до керівника Держекоінспекції України у строк до 16.04.2015.

4. 08 квітня 2015 року Держекоінспекцією України видано окреме доручення №9 «Щодо виконання вимог Закону України «Про очищення влади», яким зобов`язано начальників територіальних органів Держекоінспекції України прибути особисто на 10 год 10.04.2015 до Держекоінспекції України для власноручного написання заяв про те, що до них не застосовуються заборони, визначені Законом України «Про очищення влади», про надання згоди на проходження перевірки та оприлюднення відомостей.

5. За твердженням позивача, у той час він був тимчасово непрацездатний. Обов`язки начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Північно-Західного регіону Чорного моря Держекоінспекції України в цей період виконував ОСОБА_2 , який у встановлений у дорученні час прибув до відповідача-1. Проте відповідач-2 із суб`єктивних та необґрунтованих причин відмовився приймати пакет документів щодо ОСОБА_1 . З огляду на це вони були направлені до Держекоінспекції України через поштове відправлення «Нова Пошта» 14.04.2015 за накладною № 4104 . Додатково ці документи також направлені через поштове відправлення «Укрпошта» 17.04.2015 листом з повідомленням.

6. Указане, на думку позивача, свідчить про своєчасність звернення до відповідача-2 з відповідними заявами ОСОБА_1

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

7. Наказом Держекоінспекції України від 03.10.2014 №371-О ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Північно-Західного регіону Чорного моря Держекоінспекції України.

8. Наказом Держекоінспекції України від 20.04.2015 №109-о «Про звільнення» відповідно до пункту 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Північно-Західного регіону Чорного моря Держекоінспекції України 20.04.2015 з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади». Фактичною підставою для звільнення стало невиконання позивачем вимог частин другої та третьої статті 4 Закону України «Про очищення влади», що виразилось в неподанні керівникові Держекоінспекції України власноруч написаної заяви у строк, передбачений Законом України «Про очищення влади», про те, що до нього не застосовуються відповідні заборони і про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо нього, відповідно до Закону України «Про очищення влади».

9. Судами попередніх інстанцій установлено, що 01.04.2015 Держекоінспекцією України видано наказ №96-о «Про проведення в апараті Держекоінспекції України перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», пунктом 3 якого визначено провести в центральному апараті Держекоінспекції України та територіальних органах Держекоінспекції України перевірку відповідно до затвердженого Плану заходів, визначивши днем початку проведення перевірки стосовно керівників структурних підрозділів Держекоінспекції України, керівників і заступників керівників територіальних органів Держекоінспекції України з 07.04.2015.

10. Також 08.04.2015 Держекоінспекцією України видано окреме доручення №9 «Щодо виконання вимог Закону України «Про очищення влади», яким зобов`язано начальників територіальних органів Держекоінспекції України прибути особисто на 10 год 10.10.2015 до Держекоінспекції України, за адресою: пров. Новопечерський, 3, корпус 2, м. Київ, для власноручного написання заяв про те, що до них не застосовуються заборони, визначені Законом України «Про очищення влади», про надання згоди на проходження перевірки та оприлюднення відомостей.

11. Станом на момент початку проведення перевірки, а саме з 26.03.2015, обов`язки начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , виконував перший заступник ОСОБА_5.

12. Факт перебування позивача у квітні 2015 року на лікарняному підтверджено табелем обліку робочого часу та листком непрацездатності (а.с. 14, 31).

13. Відповідно до листа Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 16.04.2015 №928/08, адресованого першому заступнику голови Держекоінспекції України ОСОБА_4., на виконання окремого доручення від 08.04.2015 №9 надано пакет документів (заява написана власноруч, копія декларації за 2014 рік - 2 екз., копія паспорту - 2 екз., копія трудової книжки - 2 екз.) на проходження перевірки та оприлюднення відомостей відповідно до Закону України «Про очищення влади» начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_1

14. З доповідної записки завідувача сектору по роботі з персоналом ОСОБА_3 від 29.05.2015 убачається, що « 09.04.2015 були зібрані необхідні пакети документів і надані в.о. начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря. 13.04.2015 пакет документів на ОСОБА_1 було повернуто до Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, а 14.04.2015 документи ОСОБА_1 були відправлені до Держекоінспекції України «Новою поштою». За інформацією отриманою із сайту «Нової пошти» документи отримав представник Держекоінспекції України 15.04.2015. Додатково 17.04.2015 зазначені документи направлено через «Укрпошту» листом з повідомленням» (а.с. 32).

15. Також, як убачається з листа першого заступника начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 02.06.2015 №1214/1, «відповідно до рапорту завідуючого сектором по роботі з персоналом 09.04.2015 сектором по роботі з персоналом були зібрані необхідні пакети документів (у тому числі документи ОСОБА_1 , які він, перебуваючи на лікарняному, передав до Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря) та надані в.о. начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_5. для передачі відповідно до окремого доручення. 13.04.2015 ОСОБА_2 повернувся разом із пакетом документів на ОСОБА_1 , які було повернуто Держекоінспекцією України без жодних обґрунтованих на те підстав. 14.04.2015 сектором по роботі з персоналом Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря документи ОСОБА_1 були відправлені до Держекоінспекції України «Новою поштою» та додатково 17.04.2015 направлені листом з повідомленням» (а.с. 29).

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

16. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2015 адміністративний позов задоволено частково:

16.1. визнано протиправними дії першого заступника голови Держекоінспекції України ОСОБА_4.;

16.2. визнано протиправним і скасовано наказ від 20.04.2015 №109-О «Про звільнення» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Північно-Західного регіону Чорного моря Держекоінспекції України;

16.3. поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - головного Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Північно-Західного регіону Чорного моря Держекоінспекції України;

16.4. стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.04.2015 до дня поновлення на роботі;

16.5. у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

17. Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив із того, що чинним законодавством не визначено підстави, за наявності яких керівник органу, в якому прийнято рішення про проведення перевірки, може відмовити у прийнятті законодавчо передбачених документів, в т.ч. власноруч написаної заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», про те, що до особи не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо особи. Отже, такі дії першого заступника голови Держекоінспекції України, на думку суду першої інстанції, є протиправними, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та вчинені не на підставі та не в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Також судом першої інстанції встановлено, що пакет документів (заява написана власноруч, копія декларації за 2014 рік - 2 екз., копія паспорту - 2 екз., копія трудової книжки - 2 екз.) на проходження перевірки та оприлюднення відомостей відповідно до Закону України «Про очищення влади» начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_1 поданий на ім`я Першого заступника Голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_4. в межах законодавчо визначеного десятиденного строку з дня початку проведення перевірки в органі, що підтверджується листом першого заступника начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 02.06.2015 №1214/01, доповідною запискою завідувача сектору по роботі з персоналом ОСОБА_3 від 29.05.2015 і листом Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 16.04.2015 №928/08.

19. Стосовно виконання окремого доручення від 08.04.2015 №9 щодо необхідності прибуття начальників територіальних органів Держекоінспекції України особисто на 10 год 10.04.2015 до Держекоінспекції України для власноручного написання заяв про те, що до них не застосовуються заборони, визначені Законом України «Про очищення влади», про надання згоди на проходження перевірки та оприлюднення відомостей, суд першої інстанції звернув увагу, що в матеріалах справи міститься листок непрацездатності серії НОМЕР_2 і табель робочого часу, якими підтверджується, що ОСОБА_1 з 26.03.2015 перебував на амбулаторному лікуванні. Також суд першої інстанції наголосив, що особисте прибуття особи до керівника державного органу для власноручного написання заяви законодавством не передбачено.

20. Додатково суд першої інстанції також указав про положення норм частини третьої статті 40 КЗпП України, відповідно до яких не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

21. Ураховуючи своєчасність звернення позивача до Держекоінспекції України із відповідним пакетом документів на проходження перевірки та оприлюднення відомостей відповідно до Закону України «Про очищення влади», суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади. Поновлення позивача на такій посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції визнав необхідним для відновлення порушених прав позивача.

22. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2015 змінено в частині мотивування. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2015 залишено без змін.

23. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно встановив своєчасність звернення позивача до відповідача з відповідними заявами. Однак, незважаючи на це, судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення помилково застосовано до спірних відносин заборону, передбачену частиною третьої статті 40 КЗпП України.

24. Суд апеляційної інстанції зазначив, що положення частини третьої статті 40 КЗпП України щодо недопущення звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, не розповсюджується на це звільнення.

ІV. Провадження в суді касаційної інстанції

25. Держекоінспекція України, не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, просить їх скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

26. На обґрунтування касаційної скарги відповідач-1 вказує, що висновки судів попередніх інстанцій стосовно доведення факту надсилання в межах встановленого законодавством України десятиденного строку документів, необхідних для проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» стосовно позивача, на підставі листа першого заступника начальника Держекоінспекції України Північно-Західного регіону Чорного моря Маляса А.О. від 02.06.2015 №1214/01 і рапорту завідуючого сектору по роботі з персоналом від 09.04.2015, через поштове відправлення «Нова Пошта» 14.04.2015 є помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи.

27. Скаржник зазначає, що незалежно від способу направлення уся кореспонденція, яка надійшла на адресу Держекоінспекції України, підлягає обов`язковій реєстрації у відділі документального, інформаційного та матеріально-технічного забезпечення Департаменту оперативного контролю та організаційно-аналітичного забезпечення Держекоінспекції України. Водночас відомості Журналу реєстрації вхідної кореспонденції Держекоінспекції України за 2015 рік спростовують твердження позивача щодо відмови відповідача-2 у прийнятті відповідних документів, які начебто особисто подавались в.о. начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря Кавуном Ю.Д. та отримання пакету таких документів відповідачем-1 через поштове відправлення «Нова Пошта» Держекоінспекцією України 15.04.2015 о 17:34:01.

28. Скаржник також посилається на доповідну записку головного спеціаліста сектору по роботі з персоналом Держекоінспекції України ОСОБА_6. від 17.04.2015, якою поінформовано першого заступника голови Держекоінспекції України ОСОБА_4. про те, що в результаті узагальнення та аналізу заяв, які подані керівниками територіальних органів Держекоінспекції України та керівниками самостійних структурних підрозділів Держекоінспекції України про застосування заборон, визначених частинами третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»; повідомлень про не застосування відповідних заборон і про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей, відсутні документи стосовно ОСОБА_1

29. Стосовно направлення відповідного пакету документів засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 17.04.2015 листом з повідомленням скаржник указує, що законодавчо визначений строк для їхнього надання закінчився 16.04.2015. Також звертає увагу, що за відсутності опису вкладення неможливо встановити, який саме документ або перелік документів було надіслано на адресу Держекоінспекції України.

30. Скаржник також наголошує на тому, що відомості стосовно позивача вже містяться в Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади». Проте на сьогоднішній день відсутній механізм поновлення особи на посаді, відомості щодо якої містяться в цьому реєстрі.

31. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 відкрито касаційне провадження за скаргою Держекоінспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2015 і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015.

32. 02 березня 2016 року Вищий адміністративний суд України постановив ухвалу про зупинення касаційного провадження за вказаною скаргою до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) частини третьої статті 4 Закону України «Про очищення влади» положенням статті 38, частини другої статті 61, частини першої статті 62 Конституції України.

33. 15 грудня 2017 року, у зв`язку із початком роботи Верховного Суду, припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України.

34. 16 січня 2018 року касаційні скарги передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.

35. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційні скарги передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Стрелець Т.Г., суддям Желтобрюх І.Л., Білоусу О.В.

36. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 05.06.2019 №627/0/78-19, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаних касаційних скарг.

37. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2019 касаційна скарга передана на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А.

38. Ухвалою Верховного Суду від 23.07.2019 касаційну скаргу Державної екологічної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2015 і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 в справі №826/7835/15 прийнято до провадження.

39. Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2020 поновлено провадження у цій справі.

40. Позивач скористався своїм правом і надіслав до суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на висновки та установлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, просив відмовити в задоволенні касаційної скарги, а рішення судів попередніх інстанції залишити без змін.

V. Джерела права та акти їхнього застосування

41. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

42. Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

43. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані й розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

44. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.

45. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

46. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.

47. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

48. Відповідно до пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені Законом України «Про очищення влади».

49. Закон №1682-VII визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

50. Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1682-VII очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

51. Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист (частина друга статті 1 Закону №1682-VII).

52. Протягом десяти років із дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону (частина третя статті 1 Закону №1682-VII).

53. Статтею 2 Закону №1682-VII встановлено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо: 1) Прем`єр-міністра України, Першого віце-прем`єр-міністра України, віце-прем`єр-міністра України, а також міністра, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, Голови Національного банку України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду державного майна України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, їх перших заступників, заступників; 2) Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України, Голови Служби зовнішньої розвідки України, начальника Управління державної охорони України, керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, керівника податкової міліції, керівника центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, їх перших заступників, заступників; 3) військових посадових осіб Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації; 4) членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника; 5) Глави Адміністрації Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх перших заступників, заступників; 6) начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту; 7) посадових та службових осіб органів прокуратури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Національного банку України; 8) членів Центральної виборчої комісії, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, голів та членів національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, державне регулювання у сферах зв`язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг; 9) керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб`єкта надання адміністративних послуг; 10) інших посадових і службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування; 11) осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 цієї частини.

54. Так, відповідно до статті 4 Закону №1682-VII особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону. Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

55. Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону №1682-VII.

56. Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону №1682-VII організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

57. Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №563 (далі - Порядок №563), визначає механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону №1682-VII.

58. Згідно з пунктом 49-1 Порядку №563 перевірці підлягають особи, які займають посади, передбачені пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону №1682-VII, а також особи, за якими в установленому законодавством порядку зазначені посади зберігаються.

59. Пунктом 4 Порядку №563 передбачено, що організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка (далі - керівник органу).

60. Відповідно до пунктів 5-8 Порядку №563 керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

61. Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному вебсайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

62. У разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному вебсайті.

63. Особа, яка підлягає перевірці, зобов`язана у десятиденний строк із дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу, зокрема у разі незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону: власноручно написану заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом, про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 1; копії, засвідчені підписом керівника кадрової служби і скріплені печаткою (далі - засвідчені копії): сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім`я та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України); декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, складеної за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація).

64. Згідно з пунктом 10 Порядку №563 повідомлення особою, яка підлягає перевірці, в заяві про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті Закону України «Про очищення влади», або неподання нею заяви у строк, зазначений у пункті 8 цього Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає, не пізніш як на третій день після подання такої заяви або закінчення строку подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої відповідно частиною третьою або четвертою статті 1 Закону.

VI. Позиція Верховного Суду

65. Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач учинив всі необхідні дії щодо своєчасного надання відповідачу-1 необхідного пакету документів для проходження перевірки та оприлюднення відомостей відповідно до Закону України «Про очищення влади».

66. Щодо посилання відповідача-1 на журнал реєстрації вхідної кореспонденції Держекоінспекції України за 2015 рік та на доповідну записку головного спеціаліста сектору по роботі з персоналом Держекоінспекції України Малєнди О.В. від 17.04.2015, як на докази, які спростовують ці обставини, Суд зазначає, що вони не були подані до судів першої та апеляційної інстанцій.

67. Водночас Суд діє у межах повноважень, визначених статтею 341 КАС України, та не має права встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази, надавати їм оцінку.

68. Доводи викладені в касаційній скарзі з приводу того, що додатково відповідний пакет документів було направлено до Держекоінспекції України через поштове відправлення «Укрпошта» 17.04.2015 листом з повідомленням, у той час як позивач повинен був подати відповідні заяви до керівника Держекоінспекції України у строк до 16.04.2015, не впливають на правильність вирішення цієї справи по суті, оскільки останнім не спростовано твердження позивача, що вперше цей пакет документів відповідач-1 отримав через поштове відправлення «Нова Пошта» 15.04.2015 о 17:34:01.

69. Посилання в касаційній скарзі скаржника на неможливість установити, які саме документи були надіслані до Держекоінспекції України вказаним відправленням, чи дійсно вони стосувались виконання позивачем вимог Закону України «Про очищення влади» Суд відхиляє, оскільки листом першого заступника начальника Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 02.06.2015 №1214/01 і доповідною запискою завідувача сектору по роботі з персоналом ОСОБА_3 від 29.05.2015 підтверджено, що 14.04.2015 сектором по роботі з персоналом Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря відповідачу-1 через поштове відправлення «Нова Пошта» були відправлені саме документи стосовно ОСОБА_1

70. Суд також відхиляє аргументи скаржника, у яких він стверджує, що поновлення позивача неможливе, у зв`язку з тим, що відомості стосовно нього вже містяться в Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», оскільки чинним законодавством не визначено механізму вилучення з цього реєстру такої інформації. Суд зазначає, що наслідком спірного звільнення позивача стало внесення про нього відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», а, отже, скасування такого наказу про звільнення свідчить про відсутність підстав для перебування особи в такому реєстрі.

71. За встановлених обставин справи Суд погоджується з висновками судів попередньої інстанції, що позивачем дотримано вимоги частин другої та третьої статті 4 Закону України «Про очищення влади».

72. Положеннями частини першої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

73. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

74. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

75. Переглянувши оскаржені судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій у цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для їхнього скасування чи зміни відсутні.

76. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020), касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

77. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

78. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

79. Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції України залишити без задоволення.

80. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червень 2015 року (у нескасованій та незміненій частині) і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

81. Судові витрати не розподіляються.

82. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко