Справа № 640/7503/16-а
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7503/16-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, адміністрації Київського району Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому з подальшим уточненням просить визнати дії адміністративної комісії Київської районної адміністрації м. Харкова неправомірними та незаконними, та скасувати постанову адміністративної комісії Київської районної адміністрації м. Харкова від 20.01.2016 року за №2/25, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 150 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обгрунтування вказаних підстав позивач посилається на те, що вона проживає зі своїм цивільним чоловіком в комунальній квартирі АДРЕСА_1 є власником АДРЕСА_2 /100 частин вищевказаної комунальної квартири із відповідною часткою місць загального користування в цій квартирі. У вказаній квартирі з січня 2009 року також зареєстрований ОСОБА_2 , який не є власником частки цієї квартири, і є користувачем кімнат №6,7, які складають 28/100 часток, в квартирі також без реєстрації проживають сторонні особи, яким ОСОБА_2 надає ці кімнати, оформлюючи договір оренди. 04.11.2015 року ОСОБА_2 , погрожуючи розправою позивачу, діючи несумлінно, умисно, встановив серед коридору загального користування металеві двері, з посилюючого матеріалу, обладнані оглядовим «глазком», із двома замками, які перешкоджають доступу до кухні та ванни загального користування. ОСОБА_2 самочинно без згоди позивача переніс всі належні позивачу речі та посуд з кухні та ванної кімнати до загального коридору у зв`язку з чим позивач викликала поліцію, яка зафіксувала ці неправомірні дії. Позивачем було складено заяву та пояснення, які були направлені до Київського ВП ГУ НП в Харківській області, та ці дії були відображені у листах АТ «Харківгаз» від 11.12.2015 року та КП «Жилкомсервіс» від 14.12.2015 року. 30.11.2015 року уповноваженої Рішенням виконавчого комітету ХМР особою майстером дільниці №12 КП «Жилкомсервіс» Дрокіною О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 150 КУпАП у присутності останнього. 04.12.2015 року комісією дільниці №12 КП «Жилкомсервіс» був додатково складений акт огляду квартири АДРЕСА_1 , в якому зазначено (на мові оригіналу): «выходом на место при визуальном осмотре выявлено, что жильцом квартиры №16 гр. ОСОБА_3 установлена металлическаяя дверь в коридоре общего пользования ведущего в общую кухню гр. ОСОБА_3 вручено предписание с требованием привести места общего пользования в первоначальное состояние и составлен административный протокол». Цей протокол від 30.11.2015 року був переданий на розгляд адміністрації комісії Київської районної адміністрації м. Харкова. Матеріали справи про адміністративне правопорушення скоєне гр. ОСОБА_2 за ст. 150 КУпАП були розглянуті та прийнята постанова за №2/25 від 20.01.2016 року, якою провадження закрито. Про існування вказаної постанови позивачу стало відомо при розгляді цивільної справи про усунення перешкод у здійсненні права власності, захисту порушених немайнових прав. 15.02.2016 року позивачем була подана скарга на ім`я Харківського міського голови про скасування вказаної постанови, однак мені було відмовлено, оскільки позивач не має права на оскарження вказаної постанови, що суперечить ст. 287 КУпАП. Вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки порушені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення (п`ятнадцятиденний строк) у відповідності до ст. 277 КУпАП, та порушені принципи всебічності, об`єктивності, повноти при дослідженні всіх обставин справи у сукупності

відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Представником відповідача ХМР подано відзив на вказану позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що ХМР не є належним відповідачем по справі, та позивач не відноситься до кола осіб, які мають право на оскарження вказаної постанови, оскільки ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові вона потерпілою не значиться.

Представником відповідача адміністрації Київського району ХМР подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що скасування постанови не входить до компетенції адміністрації району, а тому не є належним відповідачем по справі, позивач не відноситься до кола осіб, які мають право на оскарження вказаної постанови, оскільки ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові вона потерпілою не значиться, та адміністративна комісія при розгляді та винесенні постанови дотримувалась всіх вимог щодо процедури розгляду справи, у зв`язку з чим скасуванню не підлягає.

Представником третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_4 подані пояснення щодо позову, в яких він просити залишити позов без задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не здійснював самовільно переобладнання квартири, не здійснює перешкод в користуванні приміщеннями загального користування, оскільки встановив лише двері на місці тих, які зіпсувались з плином часу, та позов ОСОБА_1 не направлений на реальний захист прав та законних інтересів, оскільки остання постійно звертається з різними скаргами.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлені у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомили. Позивач та її представник ОСОБА_5 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, та просили його задовольнити, та від заявлених клопотань відмовились, та просили суд їх не розглядати. Представники відповідачів в поданих до суду відзивах просили розглянути справу у відсутність представників. Представник третьої особи Федоров І.С. про судове засідання повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить його підпис в явочному аркуші.

Статтею 268 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

11.05.2016 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Попрасу В.О.

Ухвалою судді від 12.05.2016 року відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 14.09.2016 року вказану позовну заява залишено без розгляду, яка скасована ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2016 року, та справу направлено для продовження розгляду.

22.11.2016 року справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та передана раніше визначеному складу суду.

Постановою суду від 12.12.2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлена. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 року вказану постанову залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 14.08.2019 року постанову Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

30.09.2019 року справа повернулась до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Сенаторову В.М.

Ухвалою судді від 07.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

06.02.2020 року через канцелярію суду позивачем подані клопотання про слухання справи у загальному провадженні, про витребування копії інвентаризаційної справи, та допит свідків, від яких позивач та її представник відмовились, та просили суд не розглядати.

08.04.2020 року здійснено повторний розподіл вказаної справи у зв`язку зі звільненням з посади судді Сенаторова В.М., справа розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді від 22.04.2020 року вказану справу прийнято до провадження судді, та призначено судове засідання по справі.

Позивач є власником 20/100 часток квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2012 за ОСОБА_2 визнано право постійного користування житловими кімнатами №6,7 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач, посилаючись на те, що третя особа порушує її права, звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила зобов`язати останнього демонтувати та знести металеві двері між коридорними приміщеннями, звільнити позивачу місце в приміщенні кухні та ванній кімнаті, встановити на місце газову плиту.

За наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 Київським районним судом м. Харкова ухвалено рішення від 31.03.2016, яким у задоволенні позову відмовлено.

30.11.2015 майстром дільниці №12 КП «Жилкомсервіс» Дрокіною 0.0. складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП відносно ОСОБА_2 .. У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення відображено, що останній за місцем проживання самовільно, без дозвільних документів встановив двері в місці загального користування комунальної квартири АДРЕСА_1 , чим порушив абзац 6 пункту 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків».

08.12.2015 вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення для розгляду надійшов до адміністративної комісії Київського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради.

Адміністративна комісія Київського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради утворена рішенням №481 від 08.12.2010 виконавчого комітету Харківської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.10.2015 №643 внесені зміни до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.12.2010 №481 та утворено адміністративну комісію Київського району у новому складі.

Для всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією до КП «Харківське міське БТІ» направлено запит, на який отримана відповідь з доданою до неї ксерокопією поверхового плану та експлікації на спірну квартиру станом на 19.09.2008, а також пояснення представників особи, що притягувалась до відповідальності, які повідомили, що ОСОБА_2 поміняв старі дерев`яні двері, що існували ще з 1990-х років, на нові залізні.

Постановою №2/25 від 20.01.2016 адміністративної комісії Київського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.150 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У постанові №2/25 від 20.01.2015 вказується, що відповідно до копії поверхового плану та експлікації на квартиру АДРЕСА_1 станом на 19.09.2008, наданої КП «Харківське міське БТІ», двері, що були підставою для складання протоколу, існували на дату складання вищевказаного плану.

Таким чином, адміністративна комісія Київського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради винесла постанову №2/25 від 20.01.2016 про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.150 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням, посилаючись на те що воно порушує її права, позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки вона вважає себе потерпілою особою.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що порушені строки розгляду справи, та порушені принципи всебічності, об`єктивності, повноти при дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Представником третьої особи на спростування позовних вимог надано до суду копію акту від 26.12.2015 року, проте що третьою особою лише здійснено заміну старих дверей на залізні.

Постанова, прийнята за результатами розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке перевіряється, у разі оскарження судом на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

За правилами ч. 1 ст. 287 КУпАП України передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про оскарження постанови, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.150 КУпАП України, посилається на наявність у діях останнього складу правопорушення, вказуючи на те, що такими діями порушуються її права, а отже визначає свій статус як статус потерпілої.

Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок же доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, настає в разі порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під`їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об`єктів благоустрою.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, полягає у вчиненні таких діянь: а) порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під`їздів, придомових територій; б) порушенні правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарному їх утриманні; в) самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень, використанні їх не за призначенням; г) псуванні жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об`єктів благоустрою.

Відповідно до абзацу 6 пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 (зі змінами згідно Постанов Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, № 5 від 14.01.2009), власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до протокол про адміністративне правопорушення від 30.11.2015, в якому зазначено, що третя особа за місцем проживання самовільно, без дозвільних документів встановив двері в місці загального користування комунальної квартири АДРЕСА_3 , чим порушив абзац 6 пункту 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків». В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 пояснив, що в квартирі був зроблений ремонт за його власний кошт зі згоди всіх мешканців, а також ОСОБА_1 , яка не заперечувала проти встановлення дверей та були розподілені місця загального користування згідно кубатури житлових приміщень (т.1, а.с. 56).

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, яка винесена без належної оцінки обставин, які були викладені в поясненнях ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Частиною 1 ст. 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи позивача про те, що надана відповідачем копія поверхового плану не засвідчена, її зміст відрізняється від плану, який існує в оригіналі, є обгрунтованими, та не спростованими а ні відповідачами, а ні третьою особою.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 викликалась на засідання комісії, однак не з`явилась, причини неявки не повідомила, проте доказів вказаному твердженню матеріали справи не містять, а тому при винесенні постанови повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи, а сама постанова грунтується виключно на доказах, які надані третьою особою. Що стосується доводів представників відповідачів, що позивач не є потерпілою особою,

то слід зазначити наступне, що в складеному протоколі про адміністративне правопорушення від 30.11.2015 року взагалі відсутній навіть рядок «потерпілі» відповідно до ст. 256 КУпАП, так і не було зазначено про відсутність потерпілих, а його складено було за численними скаргами позивача.

Так, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, оскільки строк визначений ст. 38 ч.1 КУпАП сплинув, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а в частині позову про визнання дій неправомірними та незаконними, суд відмовляє, оскільки приписами ст. 286 КАС України передбачено, які рішення приймає суд за наслідками розгляду вказаної категорії справ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, адміністрації Київського району Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову №2/25 про закриття справи від 20.01.2016 відносно ОСОБА_2 за ст. 150 КУпАП скасувати.

Провадження в справі закрити.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 15 липня 2020 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ