Справа № 825/840/15-а
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Київ

справа № 825/840/15-а

адміністративне провадження № К/9901/28575/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Шишова О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року (головуючий суддя - Скалозуб Ю.О., судді: Житняк Л.О., Кашпур О.В.)

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року (головуючий суддя - Собків Я.М., судді: Петрик І.Й., Сорочко Є.О.),

у справі №825/840/15-a

за позовом ОСОБА_2

до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області, Заступника начальника відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Бабича Олександра Олексійовича, Заступника начальника відділу - завідувача сектором Державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Дибаня Олексія Миколайовича, Головного спеціаліста сектору Державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Морисенка Андрія Петровича, Провідного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Бевза Олександра Олександровича, Завідувача юридичного сектору відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Грицика Дмитра Даниловича, Провідного спеціаліста сектору землеустрою та ринку земель відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Довженок Світлани Вікторівни

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. 14 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним наказ заступника начальника відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області від 6 червня 2014 року №21 "Про затвердження розподілу обов`язків між начальником відділу, заступниками начальника відділу та заступником начальника відділу - завідувачем сектору державного земельного кадастру відділу Держземагентства України у Козелецькому районі Чернігівської області";

- визнати протиправними (неправомірними) дії Державного агенства земельних ресурсів України щодо складання, надсилання до в.о. Начальника Головного управління Держземагентсства у Чернігівській області Колотіліна O.K. листа від 7 липня 2014 року №22-28-0.15-7690/2-14 про стажування ОСОБА_2 в Головному управлінні Держземагентствта у Чернігівській області терміном два місяці;

- визнати протиправним (недійсним) наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 8 липня 2014 року №77-к "Про проведення стажування ОСОБА_2 ";

- визнати протиправним (недійсним) наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 11 липня 2014 року №120 "Про створення комісії";

- визнати протиправним (недійсним) наказ заступника начальника відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16 липня 2014 року №7-к "Про звільнення ОСОБА_2 ";

- визнати протиправними (недійсними) акти від 9 липня 2014 року; від 10 липня 2014 року, від 16 липня 2014 року про відсутність на робочому місці, так і в службовому кабінеті начальника відділу ОСОБА_2 та внесення на їх підставі даних до Табелю обліку використання робочого час за період 1 липня 2014 року та по 16 липня 2014 року (включно);

- визнати неправомірними дії відділу Державного агентства земельних ресурсів у Козелецькому районі щодо ведення Табелю обліку використання робочого часу щодо ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року та по 16 липня 2014 року і, частині відпрацювання 1 дня - 2 год. 20 хв., 1 дня - 5 год. 30 хв. 1 дня - 6 год.;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області вчинити певні дії, а саме: у Табелі обліку використання робочого часу щодо ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року та по 16 липня 2014 року відобразити замість 1 дня - 2 год. 20 хв. 1 день - 8 год; замість 1 дня - 5 год. 30 хв. 1 день - 8 год. замість 1 дня - 6 год. 1 день - 8 год.;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за відпрацьовані 8,1 год за період часу з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року, щодо днів, які зазначено у табелі використання робочого часу 1 дня - 2 год. 20 хв., 1 дня - 5 год. 30 хв., 1 дня - 6 год. суму у розмірі 116,14 грн;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за відпрацьовані 8,1 год. роботи, що становить 116,14 грн;

- визнати протиправними дії посадових осіб відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області, вчинених 9 липня 2014 року, 10 липня 2014 року та 16 липня 2014 року: Бабича О.О. - заступника начальника відділу; Дибана О.М. - заступника начальника відділу - завідувача сектором Державного земельного кадастру відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області; Грицика Д.Д. - завідуючого юридичного сектору; Морисенко А.П. - головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру; Бевза О.О. - провідного спеціаліста; Довженок С.В. - провідного спеціаліста, щодо складання актів від 9 липня 2014 року, від 10 липня 2014 року, від 16 липня 2014 року про відсутність на робочому місці, так і в службових приміщеннях начальника відділу ОСОБА_2 та внесення на їх підставі даних до Табелю обліку використання робочого часу за період з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року (включно);

- визнати недійсними всі вчинені юридичні дії від імені відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області Дибанем О.М. за період з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року.

2. Справа судами розглядалась неодноразово.

3. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду в частині вимог про:

- визнання протиправним наказу заступника начальника відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 6 червня 2014 року №21 «Про затвердження розподілу обов`язків між начальником відділу, заступниками начальника відділу та заступником начальника відділу - завідувачем сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства України у Козелецькому районі Чернігівської області»;

- визнання протиправними (неправомірними) дій Державного агенства земельних ресурсів України щодо складання, надсилання до в.о. Начальника Головного управління Держземагенства у Чернігівській області Колотіліна О.К. листа від 7 липня 2014 року №22-28-0.15-7690/2-14 про стажування ОСОБА_2 в Головному управлінні Держземагенства у Чернігівській області терміном два місяці;

- визнання протиправним (недійсним) наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 8 липня 2014 року №77-к «Про проведення стажування ОСОБА_2 »;

- визнання протиправним (недійсним) наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 11 липня 2014 року №120 «Про створення комісії»;

- визнання протиправним (недійсним) наказу заступника начальника відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16 липня 2014 року №7-к «Про звільнення ОСОБА_2 »;

- визнання протиправними (недійсними) актів від 9 липня 2014 року; від 10 липня 2014 року, від 16 липня 2014 року про відсутність на робочому місці, так і в службовому кабінеті начальника відділу ОСОБА_2 та внесення на їх підставі даних до Табелю обліку використання робочого час за період 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року (включно);

- визнання неправомірними дій відділу Державного агентства земельних ресурсів у Козелецькому районі Чернігівської області щодо ведення Табелю обліку використання робочого часу щодо ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року та по 16 липня 2014 року і, частині відпрацювання 1 дня - 2 год. 20 хв., 1 дня - 5 год. 30 хв. 1 дня - 6 год.;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області вчинити певні дії, а саме: у Табелі обліку використання робочого часу щодо ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року відобразити: замість 1 дня - 2 год. 20 хв. 1 день - 8 год.; замість 1 дня - 5 год. 30 хв. 1 день - 8 год.; замість 1 дня - 6 год. 1 день - 8 год.

- визнання протиправними дій посадових осіб відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області, вчинених 9 липня 2014 року, 10 липня 2014 року та 16 липня 2014 року, а саме: Бабича О.О. - заступника начальника відділу; Дибаня О.М. - заступника начальника відділу - завідувача сектором Державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області; Грицика Д.Д. - завідуючого юридичного сектору; Морисенка А.П. - головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру; Бевза О.О. - провідного спеціаліста; Довженок С.В. - провідного спеціаліста, щодо складання актів від 9 липня 2014 року, від 10 липня 2014 року, від 16 липня 2014 року про відсутність на робочому місці, так і в службових приміщеннях начальника відділу ОСОБА_2 та внесення на їх підставі даних до Табелю обліку використання робочого часу за період з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року (включно);

- визнання недійсними всіх вчинених юридичних дій від імені відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Дибанем О. М . за період з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року.

4. Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а справу в частині залишення позовних вимог без розгляду направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами встановлено, що з вказаним позовом позивач звернувся 14 березня 2015 року.

6. Про існування спірного наказу від 6 червня 2014 року №21 «Про затвердження розподілу обов`язків між начальником відділу, заступником начальника, заступником начальника відділу - завідувачем сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області» позивачу стало відомо 1 липня 2014 року, про що ним повідомлено в судовому засіданні суду першої інстанції, призначеному на 13 жовтня 2015 року, при розгляді адміністративної справи №825/2789/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, посадової особи суб`єкта владних повноважень заступника начальника відділу - завідувача сектором Державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області (в даний час заступник начальника відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області) Дибаня Олексія Миколайовича, посадової особи суб`єкта владних повноважень - завідувача юридичного сектору відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області (після звільнення пенсіонер) Грицика Дмитра Даниловича , посадової особи суб`єкта владних повноважень - завідувача сектору землеустрою та ринку земель відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Науменко Віри Іванівни, посадової особи суб`єкта владних повноважень - головного спеціаліста з питань кадрової роботи Белан Людмили Володимирівни, посадової особи суб`єкта владних повноважень - заступника начальника відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Бабича Олександра Олексійовича, посадової особи суб`єкта владних повноважень - головного спеціаліста - бухгалтера відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Корогод Любові Дмитрівни, заступника начальника ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області (до призначення в.о. - начальника ГУ Держземагенства у Чернігівській області) Колотіліна Олександра Костянтиновича про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення та стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористану відпустку.

7. За наведених обставин, суди дійшли висновку, що позивач не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з позовом про оскарження наказу від 6 червня 2014 року №21 «Про затвердження розподілу обов`язків між начальником відділу, заступником начальника, заступником начальника відділу - завідувачем сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області» у разі незгоди з винесенням вказаного наказу.

8. Крім того, як встановлено судами, в матеріалах справи міститься надана позивачем копія наказу від 3 липня 2014 року б/н «Про визнання таким, що втратив чинність наказу №21 від 6 червня 2014 року «Про затвердження розподілу обов`язків між начальником відділу, заступником начальника, заступником начальника відділу - завідувачем сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області» за підписом ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, позивач був обізнаний про існування спірного наказу.

9. Також, судами встановлено, що про існування актів від 9 липня 2014 року, від 10 липня 2014 року, від 16 липня 2014 року щодо відсутності на робочому місці так і в службовому кабінеті начальника відділу ОСОБА_2 та внесення на їх підставі даних до Табелю обліку використання робочого час за період з 1 липня 2014 року та по 16 липня 2014 року (включно), позивачу стало відомо з моменту отримання ним листа-відповіді відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 15 жовтня 2014 року №01-16/2306, який надійшов на запит ОСОБА_2 від 9 жовтня 2014 року.

10. Зі змісту вказаного листа вбачається, що попередньо листом від 15 вересня 2014 року №01-15/1931 позивача повідомлено про кількість відпрацьованих днів та годин за період з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року включно, у зв`язку з чим він не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з позовом про оскарження зазначених актів та дій відповідачів по веденню Табелю обліку використання робочого часу щодо ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року по 16 липня 2014 року.

11. Стосовно недотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині вимог про визнання недійсними всіх вчинених юридичних дій від імені відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Дибанем О.М. за період з 1 липня 2014 року та по 16 липня 2014 року, суди попередніх інстанцій, обґрунтовано зазначили, що вказані обставини були відомі позивачу у липні 2014 року, оскільки з метою їх з`ясування останній 8 липня 2014 року звертався до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, Козелецької районної Державної адміністрації та Держземагенства з відповідними листами за №№01-16/1315, 01-16/1314, 01-16/1316, копії яких наявні у матеріалах вказаної справи.

12. Крім того, зі змісту листа Головного управління Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16 липня 2014 року №01-16/1462 спірний наказ від 16 липня 2014 року №7-к «Про звільнення ОСОБА_2 » позивачу направлено засобами поштового зв`язка та отримано ним 26 липня 2014 року.

13. При цьому, питання щодо правомірності спірного наказу заступника начальника відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16 липня 2014 року №7-к «Про звільнення ОСОБА_2 » було також предметом розгляду в адміністративній справі №825/2789/15-а.

14. Так, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року відкрито провадження у справі №825/2789/15-а та призначено справу до судового розгляду на 1 вересня 2015 року, а ухвалою цього ж суду від 13 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 11 листопада 2015 року, позовну заяву ОСОБА_2 у справі №825/2789/15-а залишено без розгляду у зв`язку з відсутністю підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.

15. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 жовтня 2016 року у справі №825/2789/15-а частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 скасовано судові рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану відпустку з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції. В решті рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

16. Так, в своєму рішенні Вищий адміністративний суд України зазначив: «Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає фактичним обставинам справи, наказом Голови Держземагенства України від 16 липня 2014 року №321-кт/а ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області за власним бажанням. Того ж дня, наказом №7 заступника начальника відділу - завідувача сектору державного земельного кадастру вище згаданий наказ оголошено. Зазначені рішення направлено позивачу 16 липня, отримано 26 липня 2014 року, а з позовом він звернувся лише 19 серпня 2015 року, тобто поза межами строків, передбачених законом».

17. Що стосується недотримання позивачем процесуального строку при зверненні з адміністративним позовом в частині вимог про визнання протиправними (неправомірними) дій Державного агентства земельних ресурсів України щодо складання, надсилання до в.о. начальника Головного управління Держземагенства у Чернігівській області Колотіліна O.K. листа від 7 липня 2014 року №22-28-015-7690/2-14 про стажування ОСОБА_2 в Головному управлінні Держземагенства у Чернігівській області терміном два місяці; визнання протиправним (недійсним) наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 8 липня 2014 року №77-к «Про проведення стажування ОСОБА_2 » та визнання протиправним (недійсним) наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 11 липня 2014 року №120 «Про створення комісії», то зазначені вище обставини позивачу були відомі ще задовго до моменту його звільнення, тобто до 16 липня 2014 року.

18. Судами встановлено, що на виконання листа Голови Державного агентства земельних ресурсів України від 7 липня 2014 року №22-28-0,15-7690/2-14, Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області видано наказ №77-к від 8 липня 2014 року «Про проведення стажування ОСОБА_2 ». Проте поновлений на посаді позивач ухилявся від ознайомлення з листом Голови Державного агентства земельних ресурсів України від 7 липня 2014 року №22-28-0,15-7690/2-14 та наказом про проведення його стажування, у зв`язку з чим 09-10 липня 2014 року він не з`явився для проходження стажування. З цих підстав, 11 липня 2014 року Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області було видано наказ №120 «Про створення комісії» з метою вжиття заходів для надання позивачем власноручних письмових пояснень на ім`я керівника Держземагенства та керівника Головного управління Держземагенства у Чернігівській області щодо неприбуття на стажування, який того ж дня направлено на адресу позивача листом №23-25-0.12-4493/2-14.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Залишаючи частину позовних вимог без розгляду суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач пропустив, встановлений частиною третьою статті 99 КАС України, строк звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними суд не знайшов.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. В обґрунтування незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій про залишення частини позовних вимог без розгляду скаржник посилаючись на частину другу статті 99 КАС України, зазначив, що арифметична дія додавання шести місяців до 15 вересня 2014 року та до 15 жовтня 2014 року (це лише вихідні дати листів, при тому, що він їх отримував поштою значно пізніше), свідчить про те, що в першому випадку строк позовної давності спливав 15 березня 2015 року, а в другому випадку - 15 квітня 2015 року. Таким чином, звернувшись 14 березня 2015 року до суду жодних строків при зверненні до суду він не пропустив. При цьому, в рішеннях судів не наведено розрахунку обчислення строків звернення до суду.

21. Зокрема зазначив, що після 14 лютого 2015 року він отримав лист-відповідь Нацдержслужби від 11 лютого 2015 року вих.№662/23-15 на своє звернення від 27 грудня 2014 року стосовно дотримання Державним агентством земельних ресурсів України Положення про порядок стажування у державних органах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 грудня 1994 року №804 зі змінами під час надання доручення від 7 липня 2014 року на проведення стажування в ГУ Держземагентства в Чернігівській області. Вважає, що вказаним листом було встановлено істотні порушення порядку стажування державних службовців, які допущені відносно нього ГУ Держземагентства в Чернігівській області. Ці обставини не були йому відомі та не могли бути відомі у липні 2014 року, коли його безпідставно спонукали до проходження стажування.

22. Інші позовні вимоги, які оскарженим рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції, залишено без розгляду, не є самостійними, а похідними від викладених вище, а тому у їх вирішенні було теж необґрунтовано відмовлено, що є підставою для задоволення його скарги.

23. Самостійною підставою для скасування цієї ухвали вказує на те, що справа розглянута неповноважним складом суду першої інстанції, адже в судовому засіданні 25 квітня 2017 року ним подано заяву про відвід судді Скалозуб Ю.О. у зв`язку з прийняттям останнім ухвали про залишення позовної заяви без розгляду та відхиленням поданих ним клопотань, що на його думку викликало істотний сумнів у неупередженості судді під час розгляду цієї справи.

24. Вважає, що ухвалою суду від 25 квітня 2017 року у відводі судді Скалозуба Ю.О. та про розгляд справи колегією суддів невмотивовано та безпідставно відмовлено.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

26. Вирішуючи питання наявності пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом, Верховний Суд виходить з такого.

27. За змістом частини першої статті 99 КАС України (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

28. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга зазначеної статті).

29. Згідно з частиною третьою статті 99 КАС України (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

30. Відповідно до частини першої статті 100 КАС України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваного рішення) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

31. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (частина друга зазначеної статті).

32. Відповідно до пункту 9 частини 155 КАС України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваного рішення) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

33. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

34. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

35. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

36. Тому початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

37. Такі висновки зроблено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 4 жовтня 2018 року (справа №800/304/17).

38. У постанові від 14 червня 2018 року (справа №800/102/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що в пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (Заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія A, № 93).

39. Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

40. Оцінюючи обставини звернення ОСОБА_2 з позовом до суду, із врахуванням наведених висновків Європейського суду з прав людини, а також положень частини третьої статті 99 КАС України Верховний Суд зазначає, що вказаним положенням статті 99 КАС України встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету як найскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

41. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивач у всіх наведених випадках мав можливість своєчасно звернутися до суду з вказаним адміністративним позовом для захисту порушених прав та законних інтересів, у строк встановлений частиною третьою статті 99 КАС України

42. Зважаючи на встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність залишення частини позовних вимог без розгляду, а також зауважує на ненаведені позивачем обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

43. Доводи касаційної скарги вказаних висновків не спростовують і ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведених норм матеріального та процесуального права.

44. Відповідно до статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

45. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

46. Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року у справі №825/840/15-a - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіМ.В. Білак О.В. Калашнікова

О.О. Шишов