Справа № 640/22293/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року м. Київ № 640/22293/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Партнер ЛТД"

до Управління державної казначейської служби України у Солом`янському районі

Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Партнер ЛТД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної податкової інспекції у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головного Управління Державної казначейської служби України у м.Києві, Управління державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідачів та зобов`язати здійснити перерахування (стягнути) грошові кошти в розмірі 19 420,00 гривень з розрахункового рахунку № НОМЕР_5 на банківський рахунок TOB «Альянс-партнер ЛТД», в ПАТ «Креді Агріколь Банк», р/р НОМЕР_2 , МФО 300614.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.01.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за чотири немайнові вимоги до кожного з відповідачів.

На виконання вимог ухвали суду від 03.01.2019 позивачем 24.01.2019 подано уточнену позовну заяву, де відповідачем зазначено лише Управління державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (далі - Відповідач). Також в уточненій позовній заяві позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати здійснити перерахування (стягнути) грошові кошти в розмірі 19 420,00 гривень з розрахункового рахунку № НОМЕР_5 на банківський рахунок TOB «Альянс-партнер ЛТД», в ПАТ «Креді Агріколь Банк», р/р НОМЕР_2 , МФО 300614.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2019р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ним протягом травня 2017 - лютого 2018 року було здійснено платежі на загальну суму 19 420,00 грн. до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві з призначенням платежу ЄСВ. Вищезазначені платежі було здійснено на рахунок НОМЕР_5, в той час як правильний рахунок для зарахування коштів був НОМЕР_5 . Як виявилося пізніше, призначення платежу було вірним, але розрахунковий рахунок було обрано помилково, та кошти не було зараховано на відповідний розрахунковий рахунок щодо зарахування ЄСВ. У зв`язку з цим, у TOB «Альянс-партнер ЛТД» виникла недоїмка в розмірі 19 420 гривень.

Як вказує позивач, з метою перерахування грошових коштів з помилкового рахунку на правильний рахунок, TOB «Альянс-партнер ЛТД» звернулося до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві з заявою про перерахування помилково зарахованих коштів в розмірі 19 420 гривень на правильний рахунок щодо зарахування ЄСВ. В свою чергу, Державна податкова інспекція у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві не надала будь-якої відповіді щодо цієї заяви. Лише в усні телефонній розмові відповідальний інспектор повідомив, що така заявка прийнята та Державна податкова інспекція у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві чекає, поки Відповідач здійснить таке перерахування коштів з метою внесення відповідних змін до електронного реєстру платників з метою зняття інформації щодо недоїмки в цій електронній системі.

Таким чином, на думку позивача, ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Солом`янському району ГУ ДФС у м. Києві зробили всі необхідні дії для того, щоб Відповідач перерахував грошові кошти.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечив, зазначаючи, що згідно з інформацією, яка наявна у Головному управлінні Казначейства, перерахування коштів з рахунку № НОМЕР_6 на рахунок № НОМЕР_5 не здійснювалось.

Таким чином, на думку відповідача, Головне управління Казначейства не перебувало у жодних спірних правовідносинах з TOB «Альянс-Партнер ЛТД» та жодним чином не порушувало права позивача, оскільки до Головного управління Казначейства не надходили розрахункові документи від органу доходів і зборів щодо коштів в сумі 19 448 грн., то відповідно не було підстав для їх перерахування.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Повернення надміру та/або помилково сплачених коштів на рахунки єдиного соціального внеску, здійснюється відповідно до Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 р. № 6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 р. за № 193/28323 (далі - Порядок № 6).

Відповідно до п. 5 Порядку № 6, повернення Коштів здійснюється у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719.

Згідно з п. 8 Порядку № 6, підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення Коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення.

Управління (відділення) Казначейства на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів нижчого рівня перераховує Кошти за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок Платника, зазначений у Заяві, відкритий у банку або органі Казначейства.

Відповідно до п. 9 Порядку № 6, для повернення сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій, помилково сплачених на невідповідний рахунок 3719, підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на перерахування Коштів на відповідний рахунок 3719 за Заявою та передає управлінню (відділенню) Казначейства не пізніше двох робочих днів з дня надходження Висновку.

Аналізуючи наведене вище слід дійти до висновку, що відповідно до Порядку № 6, висновки про перерахування помилково сплачених коштів до органів Казначейства не надаються, повернення коштів здійснюється на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок 3719 на рахунок платника, відкритий у банку або органі Казначейства.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2018 позивач звертався з заявами до ГУ ДФС у м. Києві та ДПІ Солом`янського району ГУ ДФС у м. Києві, в яких просив перерахувати помилково сплачені кошти в сумі 19 448,00 грн. з рахунку № НОМЕР_6 на рахунок № НОМЕР_5 , з причиною повернення коштів: «помилково перераховані».

Листом-відповіддю від 29.11.2018 № 10/26-15-13-13-12 ГУ ДФС у м. Києві повідомило позивачу, що згідно даних електронної бази ІС «Податковий блок», в інтегрованій картці платника TOB «Альянс - Партнер» () по коду платежу 71050000 (єдиний внесок, зазначений в абз. 3 ч. 11 ст. 8 Закону для фізичних осіб підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, та які беруть добровільну участь у страхуванні на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням) відділом моніторингу доходів та обліково-звітних систем ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві 22.09.2017 сформовано висновок на перерахування коштів по єдиному внеску №339-07 на загальну суму 19448,00 грн., але розрахункові документи на перерахування зазначених коштів залишились без виконання з причин відсутності коштів на рахунку № НОМЕР_6 .

Ухвалами від 24.12.2019 та від 10.03.2020 суд зобов`язував Державну податкову інспекція у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві та Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві надати суду інформацію стосовно подання до органів державного казначейства України висновку на перерахування коштів по єдиному внеску на загальну суму 19 448,00 грн. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Партнер ЛТД" (). У разі подання такого висновку, надати суду даний висновок та докази його надіслання (отримання) органом державного казначейства України. У разі неподання такого висновку - пояснення щодо причин такого неподання.

На виконання вимог вказаних ухвал ГУ ДФС у м. Києві подало додаткові пояснення (вх. від 16.01.2020 та від 14.04.2020), в яких повідомило, що Управлінням податкового моніторингу ГУ ДПС у м. Києві службовим листом №108/26-15-44-08-14 від 09.01.2019 року було повідомлено управління правового забезпечення про те, що адміністрування єдиного внеску в 2017 році здійснювалось районним ДПІ, тому на сьогоднішній день відсутня можливість надати документи, про які йдеться в ухвалі ОАС м. Києва від 10.03.2020 року. Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві має стан - припинено з 30.07.19 року.

Аналізуючи наведене вище та зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що до Управління державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві від органів ДФС надходили платіжні документи (розрахункові документи) щодо перерахування помилково сплачених ТОВ "Альянс-Партнер ЛТД" коштів в сумі 19 448,00 грн. з рахунку № НОМЕР_6 на рахунок № НОМЕР_5 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутнє як таке порушене право позивача з боку органів Державної казначейської служби України, оскільки розрахункові документи до нього від органів ДФС України не надходили.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою захисту порушених прав позивачу слід звернутись до суду з позовом до ГУ ДФС у м. Києві про зобов`язання скласти висновок про повернення ТОВ "Альянс-Партнер ЛТД" сум нарахованого та сплаченого єдиного соціального внеску в розмірі 19448,00 грн. та оформлення розрахункового документу на повернення Коштів і направити його до відповідного управління (відділення) Державної казначейської служби України, у відповідності до Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затвердженого наказом Міністерства фінансів України 16 січня 2016 року № 6.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення КСУ

№ 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

В даному випадку відсутні рішення, дії чи бездіяльність органів Державної казначейської служби України щодо відмови позивачу у перерахуванні зазначених коштів.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат у справі, суд вказує, що з огляду на висновки суду про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій