Справа № 320/3537/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3537/19
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

15 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДПС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар» до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Овостар» (далі - Позивач, ТОВ «Овостар») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, у подальшому заміненого на правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС (далі - Відповідач-1, Офіс ВПП ДПС), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі - Відповідач-2, ГУ ДКС у м. Києві), Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі - Відповідач-3, ГУ ДКС у Київській області), Головного управління ДФС у Київській області, у подальшому заміненого на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області (далі - Відповідач-4, ГУ ДПС у Київській області), в якому, з урахуванням заяви від 11.11.2019 року, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині не внесення в 2017 році до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за квітень 2016 року в розмірі 1 698 124 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області протиправною в частині не подання протягом 2016 року висновку до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за квітень 2016 року в розмірі 1 698 124 грн.;

- стягнути з Державного бюджету на користь ТОВ "Овостар" узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2016 року в розмірі 1 698 124 грн., на поточний рахунок у АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, р/р НОМЕР_1 ;

- стягнути з Державного бюджету на користь ТОВ "Овостар" пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 1181655,98 грн., на поточний рахунок у АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, р/р НОМЕР_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Київській області в частині неподання протягом 2016 року висновку до ГУ ДКС у Київській області із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Овостар» з бюджету за квітень місяць 2016 року у розмірі 1 698 124 грн.;

- визнано протиправною бездіяльність Офісу ВПП ДПС в частині не внесення у 2017 році до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Овостар» з бюджету за квітень місяць 2016 року у розмірі 1 698 124 грн.;

- стягнуто з Державного бюджету на користь ТОВ «Овостар» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 1 056 381 (один мільйон п`ятдесят шість тисяч триста вісімдесят одна) грн. 67 коп., на поточний рахунок у АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 ;

- стягнуто з Державного бюджету на користь ТОВ «Овостар» узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень місяць 2016 року у розмірі 1 698 124 (один мільйон шістсот дев`яносто вісім тисяч сто двадцять чотири) грн. 00 коп., на поточний рахунок у АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 року повернуто Офісу ВПП ДФС вперше подану у січні 2019 року апеляційну скаргу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач-2 08.07.2020 року вдруге подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволених позовних вимог Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2020 року у справі №320/3537/19 та прийняти нове, яким у задоволенні позову ТОВ «Овостар» відмовити у повному обсязі. Крім того, Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України, а саме - пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення було отримано Відповідачем-1 10.01.2020 року (т. 3 а.с. 233). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням вихідних днів було 10.02.2020 року. Проте апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 08.07.2020 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції Відповідач-1 зазначив, що причиною пропуску процесуального строку була неможливість своєчасної сплати судового збору у зв`язку із блокуванням рахунків, у той час як вперше апеляційна скарга була подана в установлений КАС України строк. Крім того, зазначив, що процесуальний закон не містить застережень щодо неможливості подання апеляційної скарги вдруге. Також зауважив, що апеляційна скарга була подана Офісом ВПП вдруге невідкладно після забезпечення сплати судового збору.

Разом з тим, на переконання суду, такі причини пропуску процесуального строку поважними бути не можуть з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше подану Офісом ВПП апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 року у зв`язку з несплатою судового збору, копію якої отримано Відповідачем-1 21.02.2020 року (т. 4 а.с. 4). Вказаним судовим рішенням було надано податковому органу десятиденний строк для усунення недоліків. У зв`язку з неподанням документу про сплату судового збору в установлений строк суд ухвалою від 02.03.2020 року повернув Офісу ВПП вперше подану останнім апеляційну скаргу, відмовивши у задоволенні клопотання про продовження строків для усунення недоліків. Тобто, Відповідач-1 мав достатній визначений законодавцем час для усунення недоліків.

Посилання Офісу ВПП на блокування органами ДКС України рахунків контролюючого органу, що унеможливлювало своєчасну сплату судового збору, суд вважає помилковим та таким, що не узгоджується з положеннями п. 25 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (у редакції, яка набрала чинності 30.03.2018 року), який визначає, що на час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

Крім іншого, суд звертає увагу на те, що вдруге апеляційну скаргу подано більш ніж через сім місяців після повернення вперше поданої скарги, що вказує на невчинення Апелянтом дій, спрямованих на апеляційне оскарження рішення суду.

Додані до апеляційної скарги адресовані голові ДПС України листи Офісу ВПП від 20.01.2020 року №5954/8/28-10-13-03-40 та від 09.04.2020 року №1942/8/28-10-13-00-40 про додаткове збільшення видатків Відповідача-1 за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», на переконання суду, не свідчать про активне вжиття Офісом ВПП дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору, адже, по-перше, не містять відомостей про дату справу, по-друге, направлені голові ДПС України лише двічі протягом 2 кварталів 2020 року.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №820/4420/18.

Крім того, у постанові від 21.11.2019 року у справі №804/3200/18 Верховний Суд підкреслив, що довготривала процедура сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 805/2688/18-а.

Обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження Апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду Відповідачем-1 не зазначено.

Крім того, приписи п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України визначають, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на те, що предметом позову в частині, що оскаржується в апеляційному порядку, є визнання протиправною бездіяльності суб`єктів владних повноважень та стягнення коштів в загальній сумі 2 754 505,00 грн. позовні вимоги є вимогами майнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2019 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 28 815,00 грн. (1 921,00 х 10 х 150%).

Однак, всупереч вимог КАС України та Закону, Апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору в установленому Законом розмірі, адже до апеляційної скарги додано платіжне доручення від 22.06.2020 року №759 про сплату судового збору на суму 17 289,00 грн. До того ж, суд звертає увагу, що в ухвалі від 10.02.2020 року Шостий апеляційний адміністративний суд, залишаючи без руху вперше подану Офісом ВПП апеляційну скаргу, зазначив, що за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 28 815,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що Апелянтом пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження визнано необґрунтованим; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання Офісу ВПП ДПС строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом:

- подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних, на думку Апелянта, причин для його поновлення;

- надання документу про доплату судового збору на суму 11 526,00 грн. на такі реквізити: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA1026007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар» до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - залишити без руху.

Вказати, що Апелянт протягом десяти днів, які обраховуються з моменту отримання копії даної ухвали має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначити інші причини, які він вважає поважними, для його поновлення, а також усунути інші недоліки, викладені у вказаній ухвалі.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, а також не будуть усунуті інші недоліки апеляційної скарги, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк