Справа № 160/11754/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мед-Сервіс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Мед-Сервіс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Дніпропетровській області (як правонаступника ГУ ДФС у Дніпропетровській області) щодо незарахування сум від`ємного значення податку на додану вартість у загальній сумі 6 549 829 гривень 00 копійок у рахунок сплати існуючого податкового боргу позивача з податку на прибуток;
- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області зарахувати суму від`ємного значення податку на додану вартість у загальній сумі 6 549 829 гривень 00 копійок у рахунок сплати існуючого податкового боргу позивача з податку на прибуток, що виник за минулі податкові періоди;
- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області внести відповідні коригування до Інтегрованої картки платника щодо зарахування від`ємного значення податку на додану вартість у загальній сумі 6 549 829 гривень 00 копійок у рахунок сплати існуючого податкового боргу позивача з податку на прибуток та відповідного зменшення податкового боргу з податку на прибуток підприємств на суму 6 549 829 гривень 00 копійок.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. Підготовче засідання у справі призначено на 28.12.2019 року.
17.12.2019 року представником позивача надано суду заяву про збільшення позовних вимог, додавши до розгляду судом позовну вимогу про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу №109859-50/65 від 19.11.2019 року.
У зв`язку з перебуванням судді Врона О.В. у відпустці, розгляд справи у підготовчому засіданні перенесено на 14.01.2020 року.
14.01.2020 року представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що платники мають право на зарахування від`ємного значення з ПДВ лише у рахунок погашення податкового боргу з податків і зборів, що повністю сплачуюються до Державного бюджету України, що свідчить про неможливість здійснення зарахування частини суми від`ємного значення в рахунок сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток.
В підготовчому засіданні 14.01.2020 року, судом оголошено перерву з метою надання відповідачу можливості подати уточнений відзив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог до 04.02.2020 року.
29.01.2020 року представником позивача надані суду додаткові документи у справі.
04.02.2020 року представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче засідання 04.02.2020 року продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 10.03.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено:
- витребувано від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення на суму 2 049 829 гривень 00 копійок, яким товариству з обмеженою відповідальністю Фірми "Мед-Сервіс" зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за травень 2019 року;
- витребувано від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення на суму 4 500 000 гривень 00 копійок, яким товариству з обмеженою відповідальністю Фірми "Мед-Сервіс" зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2019 року.
10.02.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно ІКП по платежах з податку на додану вартість ТОВ «Фірма «Медсервіс» станом на 10.02.2020 переплати за рахунок суми заявлені до бюджетного відшкодування ПДВ, не обліковуються, так як платником самостійно, шляхом подання уточнюючих розрахунків за звітні податкові періоди квітень 2019 року та травень 2019 року зменшено заявлені суми до відшкодування суми ПДВ 4500000 грн. та 2049829 грн. Таким чином, у ТОВ «Фірма «Медсервіс» відповідно до норм законодавства, відсутні підстави для підтвердження та зарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок сплати податку на прибуток по податковим деклараціям з ПДВ за квітень 2019 року та травень 2019 року.
Також, 26.02.2020 року представником відповідача надані суду додаткові пояснення, в яких зазначено, що податкова вимога №109859-50/65 від 19.11.2019 року не є похідною від прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення, а тому заява про збільшення позовних вимог не збільшує розмір позовних вимог, а змінює предмет позову.
В засіданні 10.03.2020 року судом повернуто позивачу заяву про збільшення розміру позовних вимог без розгляду, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 17.03.2020 року.
17.03.2020, 23.03.2020, 2403.2020, 21.042020, 14.05.2020 року сторонами у справі надавались клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з оголошенням карантину.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року», яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодекс законів про працю тощо.
Суд звертає увагу на те, що вказаним законом доповнено розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Судом було відкладено розгляд справи на 24.03.2020, 21.04.2020, 14.05.2020, 09.06.2020.
24.04.2020 року представником позивача подані до суду пояснення, в яких зазначено, що подання позивачем уточнюючих розрахунків за квітень та травень 2019 року не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фірма «Медсервіс», оскільки не спростовує наявність податкового кредиту з ПДВ, який у спірних періодах перевищив суму податкових зобов`язань позивача з ПДВ, що призвело до формування від`ємного значення з ПДВ на загальну суму в розмірі 6549829 грн., не позбавляє позивача права на використання суми від`ємного значення ПДВ, сформованої за результатами податкової звітності, до бюджетного відшкодування в рахунок сплати грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток та не позбавляє права на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення.
24.04.2020 року представником позивача надано до суду заяву про уточнення позовних вимог та уточнену позовну заяву з наступним викладенням позовних вимог:
- визнати протиправними та скасувати податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу №109859-50/65 від 19 листопада 2019 року;
- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області внести відповідні коригування до Інтегрованої картки платника щодо зарахування від`ємного значення податку на додану вартість у загальній сумі 6 549 829 гривень 00 копійок у рахунок сплати існуючого податкового боргу Позивача з податку на прибуток та відповідного зменшення податкового боргу з податку на прибуток підприємств на суму 6 549 829 гривень 00 копійок.
В судове засідання, призначене на 14.05.2020 року, представники сторін не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом відкладено розгляд справи до 09.06.2020 року.
09.06.2020 року засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
В судове засідання, призначене на 09.06.2020 року з`явився представник відповідача, підтримав обрану правову позицію.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства Україниякщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1 ст.205, ч. 9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ТОВ Фірма «МЕД-СЕРВІС» (далі «Товариство» або «Позивач») здійснює господарську діяльність щодо роздрібної торгівлі фармацевтичними товарами через аптечні заклади згідно зареєстрованого коду КВЕД 47.73 у якості основного.
ТОВ Фірмою «Мед-Сервіс» до податкового органу подано податкові декларації з ПДВ за звітні періоди:
Висновком акту перевірки встановлено порушення пункту 200.4 «б» статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету, відображеної у рядку 20.2.2 декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року в сумі 4500000 грн.
Висновком акту перевірки встановлено порушення пункту 200.4 «б» статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету, відображеної у рядку 20.2.2 декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року в сумі 2049829 грн.
В подальшому, через не зарахування бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, відповідачем винесено податкову вимогу від 19.11.2019 року №109859-50/65, якою повідомлено, що станом на 18.11.2019 року сума податкового боргу позивача становить 6385494,57 грн., в тому числі:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами в сумі 618,25 грн.;
- з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 6367109,08 грн.;
19.11.2019 року відповідачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №109859-50/65.
Оскільки суми бюджетного відшкодування з ПДВ по деклараціям за квітень та травень 2019 року товариством не отримані, а також не здійснено зарахування вказаних сум в рахунок сплати грошових зобов`язань товариства з податку на прибуток, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні суми податку на додану вартість в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів в актах камеральної перевірки зазначено відсутність можливості дослідження фактичної сплати постачальникам товарів/послуг у попередньому та звітному періодах.
Листом від 15 травня 2017 року №1568/4/99-99-12-02-01-13 Державна фіскальна служба України роз`яснила, що в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товарів/послуг, а якщо постачальник - нерезидент, то з бюджетом (у частині податку на додану вартість).
Тобто, наведені роз`яснення та норми чинного законодавства дають підстави для висновку, що проведення грошових розрахунків позивачем з бюджетом дає позивачу право на отримання бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податку у банку.
При цьому, відповідно до вимог пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України саме за вибором платника податку від`ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (при відсутності податкового боргу), така сума або заявляється до її бюджетного відшкодування, або зараховувається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
З наведених норм та висновків актів перевірки, з метою встановлення наявності правових підстав для задоволення заявленого позивачем бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів дослідженню підлягає факт проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари/послуги.
29.01.2020 року позивачем долучено до матеріалів справи зведену інформацію та електронні платіжні доручення за квітень та травень 2019 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками, а саме:
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь СП «Оптима-Фарм ЛТД» за травень 2019 року на суму 15594237,66 грн.;
- платіжні доручення №1 від 02.05.2019 року, №1 від 03.05.2019 року, №1 від 06.05.2019 року, №1 від 11.05.2019 року, №1 від 11.05.2019 року, №1 від 13.05.2019 року, №1 від 14.05.2019 року, №1 від 15.05.2019 року, №1 від 16.05.2019 року, №1 від 17.05.2019 року, №1 від 20.05.2019 року, №1 від 21.05.2019 року, №1 від 22.05.2019 року, №1 від 23.05.2019 року, №1 від 24.05.2019 року, №1 від 27.05.2019 року, №1 від 28.05.2019 року, №1 від 29.05.2019 року, №1 від 30.05.2019 року, №1 від 31.05.2019 року про сплату коштів на користь СП «Оптіма-Фарм, ЛТД»;
- платіжні доручення №4 від 10.05.2019 року, №3 від 10.05.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Оптима-Фарм ЛТД»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Ароматика» за травень 2019 року на суму 216578,51 грн.;
- платіжне доручення №1 від 03.05.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Ароматика»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Афіна-Груп» за березень-травень 2019 року на суму 697961,50 грн.;
- платіжні доручення №24447773 від 22.03.2019 року, №24447820 від 25.03.2019 року, №24447857 від 26.03.2019 року, №24447907 від 28.03.2019 року, №24447930 від 29.03.2019 року, №24447961 від 01.04.2019 року, №24447994 від 02.04.2019 року, №1 від 08.04.2019 року, №1 від 06.05.2019 року, №1 від 13.05.2019 року, №1 від 15.05.2019 року, №1 від 17.05.2019 року, №1 від 20.05.2019 року, №1 від 20.05.2019 року, №1 від 21.05.2019 року, №1 від 22.05.2019 року, №1 від 24.05.2019 року, №1 від 27.05.2019 року, №1 від 27.05.2019 року, №1 від 29.05.2019 року, №1 від 29.05.2019 року, №1 від 30.05.2019 року, №1 від 31.05.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Афіна-Груп»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «БАДМ» за травень 2019 року на суму 13268690,24 грн.;
- платіжні доручення №1 від 20.05.2019 року, №1 від 21.05.2019 року, №1 від 22.05.2019 року, №1 від 23.05.2019 року, №1 від 24.05.2019 року, №1 від 27.05.2019 року, №1 від 28.05.2019 року, №1 від 29.05.2019 року, №1 від 30.05.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «БАДМ»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Бембікс» за травень 2019 року на суму 6236701,54 грн.;
- платіжні доручення №1 від 02.05.2019 року, №5 від 03.05.2019 року, №1 від 06.05.2019 року, №12 від 07.05.2019 року, №8 від 07.05.2019 року, №10 від 07.05.2019 року, №11 від 07.05.2019 року, №9 від 07.05.2019 року, №13 від 07.05.2019 року, №1 від 13.05.2019 року, №2 від 13.05.2019 року, №6 від 13.05.2019 року, №1 від 14.05.2019 року, №24448008 від 15.05.2019 року, №4 від 16.05.2019 року, №4 від 17.05.2019 року, №3 від 17.05.2019 року, №2 від 17.05.2019 року, №7 від 21.05.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Бембікс»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Вента ЛТД» за травень 2019 року на суму 8404533,47 грн.;
- платіжні доручення №1 від 02.05.2019 року, №1 від 03.05.2019 року, №1 від 06.05.2019 року, №1 від 11.05.2019 року, №1 від 11.05.2019 року, №1 від 13.05.2019 року, №1 від 14.05.2019 року, №1 від 15.05.2019 року, №1 від 16.05.2019 року, №1 від 17.05.2019 року, №1 від 20.05.2019 року, №1 від 23.05.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Вента ЛТД»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь УА ТОВ «Євромікс» ІІ за квітень-травень 2019 року на суму 1111008,86 грн.;
- платіжні доручення №1 від 22.05.2019 року, №1 від 22.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року, №1 від 02.05.2019 року, №1 від 03.05.2019 року, №1 від 06.05.2019 року, №1 від 13.05.2019 року, №1 від 16.05.2019 року, №1 від 17.05.2019 року, №1 від 20.05.2019 року, №1 від 21.05.2019 року, №1 від 24.05.2019 року, №1 від 27.05.2019 року про сплату коштів на користь УА ТОВ «Євромікс» ІІ;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ПРАТ «АКТА» за квітень 2019 року на суму 618658,20 грн.;
- платіжні доручення №1 від 01.04.2019 року, №1 від 04.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року про сплату коштів на користь ПРАТ «АКТА»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Ароматика» за березень-квітень 2019 року на суму 831526,49 грн.;
- платіжні доручення №24447365 від 11.03.2019 року, №24447699 від 19.03.2019 року, №1 від 08.04.2019 року, №1 від 19.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Ароматика»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Афіна-Груп» за лютий-березень 2019 року на суму 683344,36 грн.;
- платіжні доручення №24446968 від 20.02.2019 року, №24447003 від 21.02.2019 року, №24447069 від 25.02.2019 року, №24447113 від 26.02.2019 року, №24447139 від 27.02.2019 року, №24447181 від 28.02.2019 року, №24447244 від 01.03.2019 року, №24447249 від 04.03.2019 року, №24447292 від 05.03.2019 року, №24447320 від 06.03.2020 року, №24447368 від 11.03.2019 року, №24447452 від 12.03.2019 року, №24447496 від 13.03.2019 року, №24447555 від 15.03.2019 року, №24447602 від 18.03.2019 року, №24447667 від 19.03.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Афіна-Груп»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «БАДМ» за березень-квітень 2019 року на суму 12551279,59 грн.;
- платіжні доручення №24447604 від 18.03.2019 року, №24447668 від 19.03.2019 року, №24447704 від 20.03.2019 року, №24447741 від 21.03.2019 року, №24447774 від 22.03.2019 року, №24447821 від 25.03.2019 року, №24447858 від 26.03.2019 року, №24447878 від 27.03.2019 року, №24447908 від 28.03.2019 року, №24447962 від 01.04.2019 року, №24447995 від 02.04.2019 року, №1 від 22.04.2019 року, №1 від 23.04.2019 року, №1 від 24.04.2019 року, №1 від 25.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «БАДМ»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Бембікс» за квітень 2019 року на суму 11911984,17 грн.;
- платіжні доручення №24447996 від 02.04.2019 року, №32 від 03.04.2019 року, №1 від 10.04.2019 року, №1 від 12.04.2019 року, №2 від 17.04.2019 року, №3 від 17.04.2019 року, №4 від 17.04.2019 року, №6 від 18.04.2019 року, №12 від 19.04.2019 року, №11 від 19.04.2019 року, №10 від 19.04.2019 року, №4 від 22.04.2019 року, №3 від 23.04.2019 року, №6 від 23.04.2019 року, №4 від 23.04.2019 року, №2 від 23.04.2019 року, №5 від 23.04.2019 року, №6 від 23.04.2019 року, №7 від 23.04.2019 року, №10 від 25.04.2019 року, №2 від 25.04.2019 року, №8 від 25.04.2019 року, №3 від 25.04.2019 року, №6 від 25.04.2019 року, №7 від 25.04.2019 року, №5 від 25.04.2019 року, №3 від 25.04.2019 року, №2 від 25.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Бембікс»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Вента ЛТД» за березень-квітень 2019 року на суму 6600189,81 грн.;
- платіжні доручення №24447824 від 25.03.2019 року, №24447880 від 27.03.2019 року, №24447911 від 28.03.2019 року, №24447956 від 29.03.2019 року, №24447965 від 01.04.2019 року, №1 від 08.04.2019 року, №1 від 09.04.2019 року, №1 від 11.04.2019 року, №1 від 15.04.2019 року, №1 від 19.04.2019 року, №1 від 19.04.2019 року, №1 від 22.04.2019 року, №1 від 24.04.2019 року, №1 від 25.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Вента ЛТД»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь УА ТОВ «Євромікс» ІІ за квітень 2019 року на суму 1608443,93 грн.;
- платіжні доручення №24447971 від 01.04.2019 року, №24447997 від 02.04.2019 року, №1 від 04.04.2019 року, №1 від 04.04.2019 року, №1 від 05.04.2019 року, №1 від 08.04.2019 року, №1 від 08.04.2019 року, №1 від 09.04.2019 року, №1 від 15.04.2019 року, №1 від 15.04.2019 року, №1 від 22.04.2019 року, №1 від 22.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року про сплату коштів на користь УА ТОВ «Євромікс» ІІ;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Імперія РА» за березень-квітень 2019 року на суму 2499179,24 грн.;
- платіжні доручення №46 від 06.03.2019 року, №30 від 03.04.2019 року, №31 від 03.04.2019 року, №24 від 16.04.2019 року, №25 від 16.04.2019 року, №4 від 16.04.2019 року, №6 від 19.04.2019 року, №3 від 22.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Імперія РА»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ПРАТ «Космед» за березень-квітень 2019 року на суму 872047,27 грн.;
- платіжні доручення №24447914 від 28.03.2019 року, №24447940 від 29.03.2019 року, №1 від 10.04.2019 року, №1 від 15.04.2019 року, №1 від 17.04.2019 року, №1 від 19.04.2019 року, №1 від 22.04.2019 року, №1 від 24.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року про сплату коштів на користь ПРАТ «Космед»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ» за січень-квітень 2019 року на суму 3276583,63 грн.;
- платіжні доручення №974 від 10.01.2019 року, №77 від 11.01.2019 року, №298954985 від 05.02.2019 року, 795 від 15.02.2019 року, №176 від 27.02.2019 року, №245 від 04.03.2019 року, №24447594 від 15.03.2019 року, №1 від 15.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Девелопмент» за квітень 2019 року на суму 846169,46 грн.;
- платіжні доручення №3 від 17.04.2019 року, №2 від 17.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Девелопмент»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «Натурпродукт-Вега» за березень-квітень 2019 року на суму 928413,39 грн.;
- платіжні доручення №24447680 від 19.03.2019 року, №24447836 від 25.03.2019 року, №24447976 від 01.04.2019 року, №1 від 17.04.2019 року, №1 від 19.04.2019 року, №1 від 23.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «Девелопмент»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь СП «Оптіма-Фарм ЛТД» за березень-квітень 2019 року на суму 15881524,56 грн.;
- платіжні доручення №24447425 від 11.03.2019 року, №24447476 від 12.03.2019 року, №24447515 від 14.03.2019 року, №24447541 від 14.03.2019 року, №24447577 від 15.03.2019 року, №24447629 від 18.03.2019 року, №2447681 від 19.03.2019 року, №24447717 від 20.03.2019 року, №24447757 від 21.03.2019 року, №№24447798 від 22.03.2019 року, №24447841 від 25.03.2019 року, №24447865 від 26.03.2019 року, №24447890 від 27.03.2019 року, №24447917 від 28.03.2019 року, №24447945 від 29.03.2019 року, №1 від 08.04.2019 року, №1 від 10.04.2019 року, №1 від 11.04.2019 року, №1 від 12.04.2019 року, №1 від 15.04.2019 року, №1 від 17.04.2019 року, №1 від 17.04.2019 року, №1 від 19.04.2019 року, №1 від 19.04.2019 року, №1 від 22.04.2019 року, №1 від 23.04.2019 року, №1 від 24.04.2019 року, №1 від 25.04.2019 року, №1 від 26.04.2019 року про сплату коштів на користь СП «Оптіма-Фарм ЛТД»;
- бухгалтерська виписка про сплату коштів на користь ТОВ «РИМ 2000» за квітень 2019 року на суму 751962 грн.;
- платіжні доручення №1 від 30.04.2019 року, №1 від 30.04.2019 року, №1 від 30.04.2019 року про сплату коштів на користь ТОВ «РИМ 2000».
Долученими до матеріалів справи копіями договорів з вищепереліченими підприємствами-постачальниками підтверджено здійснення господарських операцій з поставки товарів на адресу позивача, які оплачені позивачем вчасно та в повному обсязі.
З аналізу наведених документів, судом не встановлено факт відсутності проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари/послуги, а відтак, позивач набув право на бюджетне відшкодування суми податку на додану вартість в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.
Законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
У відповідності до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.
Положеннями п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.
Згідно з п. 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки:
- або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;
- або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п`яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.
Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (п. 200.23 ст. 200 ПК України).
Чинним Податковим кодексом України передбачена можливість зарахування суми від`ємного значення у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податку з інших платежів, за умови, що останні сплачуються саме до державного бюджету.
Вищевикладене також підтверджується положеннями п. 200.12 статті 200 ПК України, зі змісту якого вбачається можливість зарахування за заявою платника податку суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються саме до Державного бюджету України.
Так, відповідно до підпункту 9.1.1 пункту 9.1, пункту 9.3 статті 9 Податкового кодексу України податок на прибуток підприємств є загальнодержавним податком; зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.
Частиною 1 статті 5 Бюджетного кодексу України встановлено, що Бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів.
Пунктом 2 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України встановлено, що до доходів загального фонду Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) належать, у тому числі, 90 відсотків податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності, що зараховується до загального фонду державного бюджету в повному обсязі, та податку, визначеного пунктом 18 частини першої статті 64, пунктом 1-2 частини першої статті 66 та пунктом 2 частини першої статті 69 цього Кодексу);
При цьому п. 17 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України встановлено, що до доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать, у тому числі, 10 відсотків податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності та податку, визначеного пунктом 18 цієї частини статті, пунктом 1-2 частини першої статті 66 та пунктом 2 частини першої статті 69 цього Кодексу), який зараховується до бюджету міста Києва.
Відповідно до пункту 2.2. Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013р. № 43, у процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства, зокрема, відкривають бюджетні рахунки для зарахування надходжень у національній валюті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головні управління Казначейства) та Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) для зарахування до державного бюджету доходів та інших надходжень (далі - платежі); здійснюють розподіл платежів між загальним та спеціальним фондами державного бюджету, між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, та перераховують розподілені кошти за належністю; ведуть бухгалтерський облік усіх надходжень державного бюджету відповідно до законодавства.
Підпунктом «в» п. 87.1 ст. 87 ПК України передбачено, що сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено, зокрема, за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.
У зв`язку з не підтвердженням під час розгляду справи висновків перевіряючих про не підтвердження факту проведення розрахунків з контрагентами-постачальника у квітні, травні 2019 року, що наявна у позивача сума від`ємного значення ПДВ може бути зарахована в рахунок погашення грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств.
Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як встановлено судом вище, позивачем подано відповідачу декларації, в яких зазначено про зарахування сум бюджетного відшкодування в рахунок погашення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств.
Однак, ГУ ДПС у Дніпропетровській області 19.11.2019 року винесено податкову вимогу № 109859-50/65 та рішення про опис майна у податкову заставу. Наведене підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.
Приписами п. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пп. 9.1.1 п.9.1, п.9.3 ст. 9 ПК України, податок на прибуток підприємств є загальнодержавним податком; зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (далі - БК України).
Підпунктом 2 п.2 ст.29, пп.17 п.1 ст. 64 БК України встановлено, що податок на прибуток приватних підприємств зараховується до складу доходів Державного бюджету України в розмірі 90 % та до загального фонду місцевих бюджетів у розмірі 10%.
Підпунктом «в» п. 87.1 ст. 87 ПК України передбачено, що сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено, зокрема, за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.
Приписами Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року (далі - Порядок №21) визначено, що сума від`ємного значення підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно податкових декларації з податку на додану вартість за квітень та травень 2019 року задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість, у рядку 20.2.2 зазначено - у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що свідчить про відсутність порушення позивачем норм Податкового кодексу України, та відповідно відсутність підстав для винесення відповідачем оскарженої вимоги та рішення.
Посилання відповідача про відсутність можливості зарахувати відповідну суму до Державного бюджету України та місцевого бюджету суперечить приписам чинного податкового законодавства.
За таких обставин суд вважає обґрунтованою та доведеною позовну вимогу про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу №109859-50/65 від 19 листопада 2019 року.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись, ст.ст. 139, 205, 241 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу №109859-50/65 від 19 листопада 2019 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона