Справа № 280/865/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2020 року м. Дніпросправа № 280/865/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року (суддя Конишева О.В., м. Запоріжжя) у справі № 280/865/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області перевести з 31.07.2019 ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII пенсії, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723- XII;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 31.07.2019 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.03.2020 позовні вимоги задоволено.

Вказане рішення мотивоване безпідставністю відмови ГУ ПФУ в Запорізькій області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ ПФУ в Запорізькій області оскаржило його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав на недотримання ОСОБА_1 процедури звернення до органів ПФУ із належно оформленою заявою про призначення пенсії та ненадання нею всіх необхідних для призначення відповідної пенсії документів, а саме довідки про категорію посад державної служби, що стало підставою для відмови у задоволенні заяви позивачки. Також, скаржник зазначив, що стаж роботи ОСОБА_1 у виконавчому комітеті Бердянської міської ради з 04.07.2001 не підлягає зарахуванню до стажу державної служби, оскільки з 04.07.2001 посади, на яких працювала позивачка, є посадами органів місцевого самоврядування. Враховуючи зазначене, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивачка з вимогами апеляційної скарги не погодилася, просила відмовити у її задоволенні, посилаючись на правомірність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Вказала на дотримання нею процедури звернення до ГУ ПФУ у Запорізькій області. Зокрема, зазначила, що форма заяви про переведення з одного виду пенсії на інший чинним законодавством України не встановлена. Відповідно, відсутні вимоги щодо надання разом із такою заявою довідки про категорію посад державної служби. З огляду на це, позивачка вважає відмову скаржника у задоволенні її заяви протиправною, а рішення суду першої інстанції таким, що винесено без порушення норм матеріального права.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 03.05.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

31.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до Бердянського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області, із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» (а.с. 15-16).

09.08.2019 листом №75К-4 Бердянським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку із тим, що на думку скаржника, до стажу роботи державної служби можна віднести період роботи в Бердянському міськфінвідділі з 17.10.1994 (дата заняття посади, на якій присвоєно ранг) по 03.07.2001, що складає 6 років 8 місяців 17 днів, у разі надання довідки про категорії посад державної служби, до якої віднесено посади:

- економіста відділу статистики, фінансів, цін та ціноутворення статистичного управління Запорізької області (з 16.08.1982 по 16.01.1984);

- старшого держподаткового інспектора відділу обліку та звітності, відділу оподаткування, ресурсних платежів і інших доходів державної податкової інспекції у м. Бердянську (з 01.03.1994 по 14.10.1994) до стажу державної служби можна бути зарахувати 2 роки 15 днів.

На думку пенсійного органу період роботи з 04.07.2001 зарахувати до стажу, який дає право на пенсію державного службовця, неможливо, оскільки з 04.07.2001 вказана посада є посадою органу місцевого самоврядування (дата набуття чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування). Відповідно, призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» немає підстав (а.с. 61-62).

При цьому, фактично пенсійний орган відмовився зарахувати позивачці до стажу державної служби стаж роботи:

- з 16.08.1982 по 16.01.1984 на посаді економіста відділу статистики фінансів, цін та ціноутворення Статистичного управління Запорізької області 1 рік 5 місяців;

- з 01.03.1994 по 14.10.1994 на посаді старшого податкового інспектора відділу обліку та звітності, на посаді старшого держподаткового інспектора відділу оподаткування ресурсних платежів та інших доходів -7 місяців 14 днів;

- з 04.07.2001 по 17.07.2006 на посаді заступника начальника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 5 років 13 днів;

- з 17.07.2006 по 01.05.2016 на посаді начальника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 9 років 9 місяців 15 днів.

Правомірність відмови ГУ ПФУ у Запорізькій області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» є предметом спору у межах цієї адміністративної справи.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

01.05.2016 набув чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у п. 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у спірному випадку застосуванню підлягають норми Закону №3723-XII та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283(далі Порядок №283).

Статтею 25 Закону № 3723-XII передбачено, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Щодо періоду роботи позивачки з 16.08.1982 по 16.01.1984 на посаді економіста відділу статистики фінансів, цін та ціноутворення Статистичного управління Запорізької області судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно п. 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема це: місцеві органи державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР, обчислювальні центри та машинолічильні станції обласних, Київського та Севастопольського міських статистичних управлінь (посади начальників центрів і станцій, їх заступників, які відповідали за виконання робіт з підготовки та випуску статистичної звітності, керівних працівників і спеціалістів підрозділів підготовки та випуску статистичних матеріалів).

До місцевих органів державного управління, зокрема належить Бердянський міський відділ статистики Запорізького обласного управління статистики Запорізького управління статистики, що підтверджено листом Головного управління державної служби України від 20.05.2010, в якому міститься посилання на роз`яснення Головного управлінням Державної Служби України від 20.05.2010 №4142/12-10 (а.с. 35-38).

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи ОСОБА_1 на посаді економіста відділу статистики фінансів, цін та ціноутворення в місцевому органі державного управління - Статистичному управлінні Запорізької області - 1 рік 5 місяців є незаконним.

Щодо періоду роботи позивачки з 01.03.1994 по 14.10.1994 на посаді старшого податкового інспектора відділу обліку та звітності Державної податкової інспекції у м. Бердянську та на посаді старшого держподаткового інспектора відділу оподаткування ресурсних платежів та інших доходів Державної податкової інспекції у м. Бердянську.

Абзацами 2, 3 п. 2 Порядку №283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів державної податкової служби, її територіальних органів, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Відповідно до ст. 1 Закону №3723-XII, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону, регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-ХІІ, а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин 2, 3 цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади.

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (ч. 5, 6 ст. 15 Закону). Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до наведених правових норм посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, та які займали посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), перебували на державній службі та є державними службовцями.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі 21-340а13, де колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи позивачки на посадах старшого податкового інспектора відділу обліку та звітності та старшого держподаткового інспектора відділу оподаткування ресурсних платежів та інших доходів Державної податкової інспекції у м. Бердянську на - 7 м. 14 днів є незаконним.

Щодо періоду роботи з 04.07.2001 по 01.05.20016 року, ОСОБА_1 займала посади у виконавчому комітеті Бердянської міської ради:

- з 04.07.2001 року по 17.07.2006 року на посаді заступника керівника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 5 років 13 днів;

- з 17.07.2006 року по 01.05.2016 року на посаді керівника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 9 років 9 місяців 15 днів.

Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_1 17.10.1994 була прийнята присяга державного службовця, присвоєно 12 ранг державного службовця, 04.01.2000 присвоєно 11 ранг державного службовця, 22.01.2002 прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування, 01.06.2002 присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування, 01.06.2004 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, 17.07.2006 переведена на посаду керівника відділу доходів та економічного аналізу зі збереженням 9 рангу державного службовця, де працювала до 01.05.2016 (а.с. 42-43).

Факт прийняття присяги державного службовця лише підтверджує те, що позивачка у цей період перебувала на державній службі.

Відповідно до п. 2 Порядку №283, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування, зараховується до стажу державної служби.

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посада заступника керівника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради та керівника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради віднесена до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу державної служби.

На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 надано рішення Бердянської міської ради «Про затвердження рішення виконкому від 07.09.2000 №496 «Про перейменування фінансового відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради в фінансове управління виконавчого комітету Бердянської міської ради», штатний розпис фінансового відділу виконкому Бердянської міської ради на 2000 рік, штатний розпис службовців апарату Бердянського міськфінуправління з 01.10.2000, рішення Бердянської міської від 27.04.2006 №6 «Про затвердження структури та загальної численності виконавчих органів Бердянської міської ради», розпорядження міського голови від 11.05.2006 №244-р «Про впорядкування структури фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради» (а.с. 19-30).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що не включення пенсійним органом до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи з 04.07.2001 по 17.07.2006 на посаді заступника начальника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради та з 17.07.2006 по 01.05.2016 на посаді начальника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради, загалом 14 років 9 місяців 28 днів є протиправним.

Таки чином, станом на 01.05.2016 стаж державної служби позивачки складав 22 роки 01 місяць 29 днів, при цьому, на 01.05.2016 вона була посадовою особою місцевого самоврядування, що підтверджується відомостями трудової книжки та доводами скаржника не спростовано.

Також, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Оскільки такі вимоги ОСОБА_1 дотримані, а вищевказані періоди роботи відповідно до Порядку № 283 зараховуються до стажу державної служби, відмова скаржника у зарахуванні спірних періодів до державної служби та призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ є протиправною.

Що стосується посилання скаржника на ненадання позивачкою довідки про категорію посад державної служби, колегія суддів погоджується з позивачем, що чинним законодавством України вимоги щодо надання вказаної довідки не встановлено.

Так, згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Разом із цим, п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою у Міністерстві юстиції 27.12.2005 за № 1566/11846, передбачено, що у тому числі заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

При цьому, форма заяви про переведення з одного виду пенсії на інший вказаним нормативним актом не передбачена. Вимоги щодо надання довідки про категорію посад державної служби до вказаної заяви також відсутні.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності вимог скаржника про необхідність надання ОСОБА_1 довідки про категорію посад для зарахування їй до стажу державної служби періоду зайняття нею посади економіста відділу статистики, фінансів, цін та ціноутворення статистичного управління Запорізької області (з 16.08.1982 по 16.01.1984) та старшого держподаткового інспектора відділу обліку та звітності, відділу оподаткування ресурсних платежів і інших доходів Державної податкової інспекції у м. Бердянську (з 01.03.1994 по 14.10.1994).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, керуючись статтями 316, 321, 322, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі № 280/865/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов