Справа № П/811/119/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Київ

справа № П/811/119/16

адміністративне провадження № К/9901/12365/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Національної поліції України на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2016 року (прийнято суддею Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршун А.О.) у справі №П/811/119/16

І. СУТЬ СПОРУ

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України (далі - НПУ, перший відповідач), Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - Департамент внутрішньої безпеки НПУ, другий відповідач), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21 січня 2016 року про невідповідність позивача займаній посаді, та про подальше звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

-визнати протиправним та скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 06 лютого 2016 року про відхилення скарги ОСОБА_1 від 28 січня 2016 року на рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21 січня 2016 року;

-скасувати наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року №110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за пп.5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

-поновити ОСОБА_1 з 25 лютого 2016 року на службі в поліції на посаді-старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

-стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу;

-визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів, а також у непродовженні позивачу, після його одужання, додаткової відпустки на 8 календарних днів, як поліцейському, який захворів під час відпустки;

-визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України, яка полягає у незазначені в наказі від 18 лютого 2016 року №110 о/с «По особовому складу» про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 22 календарних дні невикористаної в році звільнення додаткової відпустки;

-зобов`язати Національну поліцію України внести зміни до наказу від 18 лютого 2016 року №110 о/с «По особовому складу» щодо виплати позивачу грошової компенсації за 22 календарних дні невикористаної в році звільнення додаткової відпустки;

-стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 22 календарних дні невикористаної в році звільнення додаткової відпустки.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

2. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року позов задоволено частково, а саме:

2.1. Визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року № 110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зі служби в поліції через службову невідповідність за підпунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію України».

2.2. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 25 лютого 2016 року.

2.3. Стягнуто з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25 лютого 2016 року по 01 квітня 2016 року включно в сумі 9 374,30 грн.

2.4. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо несвоєчасного розгляду рапорту підполковника поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 11 лютого 2016 року про надання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів, як особі, що має статус учасника бойових дій.

2.5. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та стягнення грошового забезпечення в сумі 7 571,55 грн.

2.6. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

2.7. Зобов`язано Національну поліцію України подати до 21 квітня 2016 року звіт про виконання даної постанови суду в частині поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

3. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Національною поліцією України оскаржено його в апеляційному порядку.

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог частини 7 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції до 15.12.2017), якою встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

4.1. Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу без руху зазначив, що оскільки першим відповідачем у повному обсязі не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, сума недоплаченого судового збору, з урахуванням повинно поданий документ про сплату судового збору у розмірі 10962 грн., зміст постанови суду першої інстанції та оскарження зазначеного судового рішення у повному обсязі, становить 9749,36 грн. (10962-1212,64=9749,36).

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5. Національна поліція України, уважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подала касаційну скаргу.

5.1. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на продовження розгляду по суті до суду апеляційної інстанції.

6. Суддя-доповідач Вищого адміністративного суду України ухвалою від 04 липня 2016 року відкрив касаційне провадження за названою касаційною скаргою.

7. 31 січня 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відповідно до підпункту 4 пункту 1 КАС України та визначено колегію суддів: Бевзенко В.М. (суддя-доповідач), судді: Шарапа В.М., Данилевич Н.А.

8. У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В. М. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 16.04.2020 №5), що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, згідно з наказом голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смоковича М. І. від 27.03.2020 № 17-К, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 квітня 2020 року адміністративна справа №П/811/119/16 (касаційне провадження К/9901/12365/18) передана на розгляд суддів: Калашнікова О.В. (суддя-доповідач), судді: Білак М.В., Губська О.А.

IV. Джерела права й акти їх застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

9. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

10. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 185 КАС України).

11. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

12. Частиною третьою статті 189 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

13. Частиною першою статті 108 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

14. За приписами частини другої статті 211 КАС України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

V. Висновок Верховного Суду

15. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-IX).

16. Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

18. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

19. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

20. Апеляційний суд, приймаючи рішення про залишення без руху апеляційної скарги, виходив з того, що апелянтом при подачі апеляційної скарги не сплачено судовий збір в повному обсязі, що є в порушення вимог частини шостої статті 187 КАС України.

21. Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що станом на момент звернення до суду розмір мінімальної заробітної плати складав 1218 грн., а тому за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції щодо заявлених позивачем дев`яти позовних вимог та яка оскаржується першим відповідачем в повному обсязі, апелянт повинен сплатити судовий збір у розмірі 10 962 грн.

22. Враховуючи, що при подачі апеляційної скарги НПУ сплачено судовий збір у розмірі 1212, 64 грн., апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху для подачі документу про доплату судового збору у розмірі 9749, 36 грн. (10962 -1212,64=9749,36).

23. В касаційні скарзі перший відповідач звертає увагу на те, що із дев`яти позовних вимог було задоволено чотири вимоги немайнового характеру, а предметом апеляційного оскарження є лише рішення суду першої інстанції в частині задоволення двох позовних вимог немайнового характеру, а саме: визнання протиправним та скасування наказу НПУ від 18 лютого 2016 року № 110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зі служби в поліції через службову невідповідність за підпунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію України» та поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 25 лютого 2016 року.

24. Враховуючи вимоги п.3.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», скаржник вважає, що за оскарження двох вимог немайнового характеру ним сплачено судовий збір у розмірі 1212,64 грн., що відповідає положенням цього Закону.

25. Разом з цим, колегія суддів не погоджується з такими доводами касаційної скарги та висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

26. Матеріалами справи підтверджено, що даний позов було заявлено фізичною особою в лютому 2016 року щодо п`яти позовних вимог немайнового характеру, зокрема:

1) щодо визнання протиправним та скасування рішень Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21 січня 2016 року (про невідповідність позивача займаній посаді та про подальше звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність) та від 06 лютого 2016 року (про відхилення скарги ОСОБА_1 від 28 січня 2016 року на рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21 січня 2016 року);

2) щодо скасування наказу Національної поліції України (першого відповідача) від 18 лютого 2016 року №110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за пп.5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поновлення позивача на службі в поліції; визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України, яка полягає у незазначені в наказі від 18 лютого 2016 року №110 о/с «По особовому складу» про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 22 календарних дні невикористаної в році звільнення додаткової відпустки та зобов`язання першого відповідача внести зміни до наказу від 18 лютого 2016 року №110 о/с «По особовому складу» щодо виплати позивачу грошової компенсації за 22 календарних дні невикористаної в році звільнення додаткової відпустки;

3)щодо визнання протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (другого відповідача), яка полягає у ненаданні позивача додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів, а також у непродовжені позивачу, після його одужання, додаткової відпустки на 8 календарних днів, як поліцейському, який захворів під час відпустки;.

4) щодо стягнення з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (другого відповідача) грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу (без визначення конкретної суми в позовній заяві);

5) щодо стягнення з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (другого відповідача) грошової компенсації за 22 календарних дні невикористаної в році звільнення додаткової відпустки (без визначення конкретної суми в позовній заяві).

27. Колегія суддів зауважує, що системний аналіз положень Закону України «Про судовий збір» та частини другої статті 162 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності - є однією вимогою, а похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

28. Водночас, суд апеляційної інстанції, встановивши невідповідність апеляційної скарги першого відповідача вимогам статті 187 КАС України, залишив її без руху та запропонував скаржнику надати документ про доплату судового збору в розмірі 9749, 36 грн.

29. При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

30. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378,00 гривень.

31. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою ставка судового збору за подання позову немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (в даному випадку: 1378х0,4 =551,20 грн.).

32. Відповідно до абз. 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

33. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено п`ять вимог немайнового характеру.

34. Таким чином, сума сплати судового збору за подачу позову складає 2756 грн. (551,20х5=2756 грн.).

35. Згідно із частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового розміру становить 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

36. Апеляційна скарга подана 25 квітня 2016 року, а отже правові засади справляння судового збору були врегульовані Законом України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги.

37. Таким чином, враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору, який має бути сплачений за подання апеляційної скарги становить: 2756х110%=3031,60 грн.

38. Разом з тим, як вбачається з платіжного доручення № 243 від 07 квітня 2016 року, доданої апелянтом до апеляційної скарги, ним було сплачено меншу суму судового збору, а саме 1212,64 грн. (том 2, а.с. 222).

39. Отже, апелянтом при зверненні до суду з даною апеляційною скаргою було сплачено судовий збір в неповному обсязі і розмір такої недоплати становить 1818, 98 грн. (3031, 60 грн. - 1212,64 = 1818, 98 грн.).

40. За таких обставин, неправильно встановивши кількість позовних вимог та суму судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визначив помилковий спосіб усунення недоліків апеляційної скарги щодо необхідності доплатити першим відповідачем судовий збір у сумі 1818, 98 грн.

41. Стосовно доводів скаржника про те, що оскільки ним оскаржується лише рішення суду першої інстанції щодо задоволення двох вимог немайнового характеру, то при зверненні до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою судовий збір підлягає сплаті в розмірі 1212,54 грн. (відносно двох вимог немайнового характеру, які є об`єктом апеляційного оскарження), колегія суддів зазначає, що на час звернення із апеляційною скаргою (квітень 2016 року) були чинним норми Закону України «Про судовий збір», частиною 2 статті 4 якого передбачено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового розміру становить 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, тобто розрахунок розміру судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини задоволених позовних вимог станом на час виникнення спірних правовідносин Закон України «Про судовий збір» не містить.

42. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для залишення апеляційної скарги Національної поліції України без руху.

43. У той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що остаточне рішення про залишення апеляційної скарги без руху є правильним, але з інших мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при визначенні розміру недоплаченого судового збору, і положення закону, якими він керувався, що є підставою для зміни мотивувальної та резолютивної частин рішення суду апеляційної інстанції в частині розміру судового збору, який скаржнику потрібно доплатити за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

44. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

45. Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

46. Приписами частини 3 статті 351 КАС України визначено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

47. Згідно частини 4 статті 351 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

VI. Судові витрати

48. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 344, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національної поліції України задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2016 року скасувати в частині, змінивши її мотивувальну та резолютивну частини із зміною розміру судового збору, що належить до сплати з 9749, 36 грн. на 1818, 98 грн., в іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська