Справа № 160/12865/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2020 року

Київ

справа №160/12865/19

адміністративне провадження №К/9901/15540/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Рибачука А.І., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №160/12865/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якому просили:

- визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати його провести ОСОБА_1 перерахунок і відновити виплату довічно пенсії за віком, у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, із застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, здійснити осучаснення пенсії, у відповідності до пенсійної реформи України, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок, починаючи з моменту припинення виплати пенсії, а саме з 01.11.2015;

- визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати його провести ОСОБА_2 перерахунок і відновити виплату довічно пенсії за віком, у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, із застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, здійснити осучаснення пенсії, у відповідності до пенсійної реформи України, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок, починаючи з моменту припинення виплати пенсії, а саме з 01.11.2015;

- відповідно до пункту 1 частини другої 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем всієї суми боргу, починаючи з 01.11.2015 по день фактичної виплати;

- відповідно до частини першої статті 372 КАС України, покласти обов`язок щодо забезпечення виконання рішення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

- відповідно до частини шостої статті 245, частини першої статті 382 КАС України, зобов`язати начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в 14-денний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скановано рішення відповідача, оформлене листом від 06.11.2019 №7985/К-09, про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у поновленні раніше призначеної пенсії;

- зобов`язано відповідача здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 28.10.2019;

- зобов`язано відповідача здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 28.10.2019;

- звернуто до негайного виконання рішення суду в межах присудження суми пенсії ОСОБА_1 за один місяць, відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України;

- звернуто до негайного виконання рішення суду в межах присудження суми пенсії ОСОБА_2 за один місяць, відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2020 касаційну скаргу позивачів повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України.

24.06.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга позивачів, надіслана 20.06.2020, в якій скаржники просять скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011№ 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд звертає увагу, що Законом №3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Суд враховує, що Закон №3674-VI не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява № 73547/01).

Клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору мотивовано тим, що сума судового збору перевищує 5 % розміру, оскільки позивачі не працюють, не є приватними підприємцями, та не отримують доходів та пенсії за віком. Крім того скаржник зазначає, що предметом позову є захист соціальних, трудових, що за приписами частини першої статті 8 до Закону №3674-VI є умовою для звільнення від сплати судового збору. На підтвердження вказаної інформації заявниками надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про відсутність доходів у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за 2019 рік, довідки про доходи, страхування та утримання, видані відомством національного страхування "БИТУАХ ЛЕУМИ" про те що скаржники не працюють та не мають доходів та довідки про отримання грошової допомоги особам похилого віку з березня 2020 року по травень 2020 року.

Згідно зі статтею 13 Закону України від 23.06.2005 № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - закон № 2709-IV) документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, підписаної 05.10.1961 та згідно з Законом України від 10.01.2002 № 2933-III «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів», єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Статтею 4 Конвенції встановлено, що передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Відповідно до статті 5 Конвенції апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Копії документів подані скаржниками видані державною мовою держави Ізраїль - іврит, а їх переклад здійснений російською мовою компанією «Транспресс» та завірено скаржниками.

Верховний Суд також звертає увагу, що надані відомості не містять інформації про доходи позивачів за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, тобто з 01.01.2019 по 31.12.2019, оскільки подані довідки про отримання грошової допомоги особам похилого віку містять інформацію лише з березня 2020 року по травень 2020 року.

Таким чином, оскільки подані копії документів на підтвердження незадовільного майнового стану, що видані уповноваженими органами іноземної держави у встановленому порядку не легалізовані, та не містять інформації про доходи позивачів за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

При визначенні розміру судового збору суд зазначає, що позивачі звернились до суду у 2019 році, заявили вимогу немайнового характеру.

За приписами частини сьомої статті 6 Закону № 3674-VI уразі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

В порядку передбаченому підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року - 1 921,00 грн.

Отже, ставка, яка підлягала сплаті кожному з позивачів при поданні позовної заяви становила 768,40 (1 921,00 грн х 0,4), а відтак кожний під час звернення до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн (768,40 грн х 2 х 200%).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

За змістом положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Для усунення недоліків касаційної скарги кожному зі скаржників необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн за такими реквізитами: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

У разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута скаржникам в порядку, встановленому статтею 169 КАС України.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №160/12865/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржникам строк у десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С. М. Чиркін

Судді: А.І. Рибачук

О.П. Стародуб