Справа № 524/3694/20
Суддя: Вінтоняк Н. Д.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3694/20
Провадження №2-а/524/191/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП Полтавської області Департаменту патрульної поліції Погребняк Олени Юріївни, Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАМ № 2689301 від 15 червня 2020 року.
З постановою позивач не згодна та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України вона не порушувала, її неправомірно притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки інспектором не враховано ту обставину, що вона виїжджала з двору будинку 17 АДРЕСА_1 , після чого здійснила зупинку автомобіля на лівій стороні дороги, а тому не могла бачити дорожній знак, який розташований позаду неї, також зазначає, що інспектором не надано жодних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення.
Ухвалою судді від 22 червня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, залучено до участі по справі Департамент патрульної поліції у якості співвідповідача та витребувано документи, запропоновано відповідачам подати відзив на позов та докази.
01 липня 2020 року на адресу суду надійшли відзиви від відповідачів та витребувані судом докази, а саме диск з відеозаписами, фотознімками події, належним чином засвідчена копія постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідачі вважають, що позивач ОСОБА_1 здійснила зупинку у забороненому місці, що визнається позивачем, а відтак ці обставини не підлягають доведенню в силу ч.ч. 1, 2 ст. 78 КАС України. Поліцейським процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано в повному обсязі, а відтак, відсутні підстави для скасування постанови, що оскаржується.
06 липня 2020 року на адресу суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій позивач вказала, що дорожній знак «зупинка заборонена» був встановлений з лівого боку дороги, тому його не було видно. Посилання відповідачів на те, що позивач бажає уникнути відповідальності не відповідає дійсності, пояснення, надані поліцейському, мали інформативний характер та не є свідченням визнання вини.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 15 червня 2020 року капралом поліції 1 батальйону 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП Полтавської області Департаменту патрульної поліції Погребняк О.Ю. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2689301, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 5).
З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №2689301 вбачається, що 15 червня 2020 року о 12 год. 34 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Кременчуці по вул. Перемоги, 32А, керуючи транспортним засобом автомобілем КІА, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснивши зупинку в зоні дії знаку, чим порушила п. 33 ПДР України.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з пунктом 8.4 «в» ПДР, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Відповідно до ПДР, дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому такий встановлений. Знак 3.34 може застосовуватися разом з розміткою 1.4 - позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів, наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру. Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.
Згідно з пунктом 1.10 ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.
Відповідно до пунктів 15.1-15.3 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.
Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд відзначає, що для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є наявність двох критеріїв: 1) належним чином зафіксований факт вчинення правопорушення та 2) додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Судом встановлено, що відповідачем на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не надано належних доказів. Єдиним доказом є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Для підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така позиція суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.
Крім того, суд бере до уваги те, що диск, на якому знаходяться відеозаписи з нагрудної камери капрала поліції 1 батальйону 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП Полтавської області Департаменту патрульної поліції Погребняк О.Ю., не є належним доказом правопорушення, оскільки на відео зафіксовано тільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, а фіксація самого факту правопорушення відсутня. Крім того, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові відсутній запис щодо фіксації правопорушення.
Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі № 428/2769/17.
З огляду на викладене, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є протиправним.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, відсутність належних доказів вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Доводи відповідачів, які містяться у відзивах на позовну заяву, що позивач свідчила про неуважність водія під час руху, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, факт порушення не підтверджено належними та допустимими доказами, до того ж, заперечується самим позивачем шляхом подання позовної заяви до суду.
Беручи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.
У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп., які понесені нею під час розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП Полтавської області Департаменту патрульної поліції Погребняк Олени Юріївни, Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2689301 від 15 червня 2020 року, винесену капралом поліції 1 батальйону 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП Полтавської області Департаменту патрульної поліції Погребняк Оленою Юріївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк