Справа № 640/11970/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 липня 2020 року м. Київ № 640/11970/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Майстренка О.М., розглянувши заяву про відвід судді у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Національного антикорупційного бюро України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного антикорупційного бюро України (далі також - відповідач), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, поновлення на роботі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2020 року клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження - задоволено. Об`єднано в одне провадження адміністративні справи №640/11970/20, №640/11972/20 та №640/11868/20. Присвоєно об`єднаній адміністративній справі загальний №640/11970/20. Подальший розгляд та вирішення адміністративних позовів здійснювати у межах об`єднаної адміністративної справи №640/11970/20. Здійснити розгляд справи №640//11970/20 в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи №640/11970/20 розпочато зі стадії відкриття провадження у справі шляхом проведення підготовчого засідання у справі. Підготовче засідання призначено на 13 липня 2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2020 року у задоволенні клопотання Національного антикорупційного бюро України про продовження процесуального строку відмовлено. Роз`яснено, що перебіг процесуальних строків, встановлених судом під час дії запровадженого Кабінетом Міністрів України карантину обчислюється із урахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Через канцелярію суду 22.06.2020 року Національним антикорупційним бюро України подано заяву про відвід судді.

У підготовче засідання 13.07.2020 року прибули позивач та представник відповідача.

Судом оголошено про початок розгляду заяви про відвід судді.

Представником відповідача заяву підтримано, яку обґрунтовано тим, що позовна заява (справа №640/11970/20) не відповідала вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на що, мала бути залишена судом без руху.

Водночас, суддею Маруліною Л.О. відкрито провадження у справі №640/11970/20, чим порушено положення статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником відповідача проаналізовано список автопризначених справ, що надійшли вперше 01.06.2020 року судді Маруліній Л.О. до розгляду у кількості 6 справ, та дійшов висновку про поспіх відкриття суддею Маруліною Л.О. 02.06.2020 року провадження у справі №640/11970/20.

Крім того, на переконання представника відповідача, подання позивачем трьох позовних заяв, які згодом об`єднані в одне провадження суддею Маруліною Л.О., є зловживанням ОСОБА_1 процесуальними правами з метою обрання судді, яким буде розглядатися об`єднана справа.

Проте, суддею Маруліною Л.О., в свою чергу, жодних заходів для запобігання зловживанню позивачем процесуальними правами не вжито, та об`єднано справи в одне провадження.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що у випадку виконання вимог пункту 4 частини першої, частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України та залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, суддя Маруліна Л.О. не мала б можливості об`єднувати всі три позови в одне провадження, і тоді об`єднані справи перебували би у провадженні судді Шрамко Ю.Т. під єдиним номером №640/11868/20.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що зазначені ним обставини у їх сукупності та взаємозв`язку викликають сумнів у неупередженості та необ`єктивності судді Маруліної Л.О., що унеможливлює подальший розгляд суддею Маруліною Л.О. об`єднаної справи №640//1970/20.

Позивач проти задоволення заяви про відвід судді заперечує з огляду на її необґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у підготовчому засіданні 13.07.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи заяву від 22.06.2020 року про відвід судді Маруліної Л.О. від розгляду об`єднаної справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається із змісту заяви, мотивувальна частина заяви представника відповідача ґрунтується на його незгоді із процесуальними діями головуючого судді Маруліної Л.О., які полягають у прийнятті судових рішень про відкриття провадження у справі та про об`єднання справ в одне провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, з аналізу доводів позивача, викладених у заяві, суд дійшов висновку про необґрунтованість та не вмотивованість заяви про відвід судді, оскільки незгода із процесуальними діями судді не може бути підставою для відводу судді, відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім іншого, суд вважає за необхідне зазначити, що частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи необґрунтованість та непідтвердженість будь-якими доказами у заяві про відвід головуючого обставини, визначені пунктами 2 та 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, є підстави вважати зазначену заяву спробою впливу на суд.

Так, відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

Побудова громадянського суспільства, утвердження України на міжнародній арені як правової, соціальної, демократичної держави вимагає від усіх суб`єктів суспільних правовідносин чіткого, неухильного дотримання норм чинного законодавства України, приписів міжнародно-правових актів, ратифікованих Верховною Радою України, а не лише декларування принципів верховенства права, законності на паперових носіях шляхом прийняття певних законів уповноваженим на те органом.

Так, незалежність суддів є невід`ємною складовою статусу судді в цілому. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону.

Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпеченням державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту; забороною суддям належати до політичних партій та профспілок, брати участь у будь-якій політичній діяльності, мати представницький мандат, займатися за сумісництвом певними видами діяльності; притягненням до юридичної відповідальності винних осіб за неповагу до суддів і суду; суддівським самоврядуванням.

Зазначений підхід щодо забезпечення незалежності суддів закріплено у Конвенції про захист прав людини та основних свобод (04.11.1950 року), ратифікованій Верховною Радою України 17.07.1997 року, та в низці інших міжнародних документів, а саме: "Основні принципи незалежності судових органів", ухвалені резолюціями 40/32 від 29.11.1985 року та 40/146 від 13.12.1985 року Генеральної Асамблеї ООН, "Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів", затверджені 24.05.1989 року Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної Ради ООН, Європейська хартія "Про статус судців" від 10.07.1998 року, Рекомендації № (94) 12 Комітету Міністрів Ради Європи "Незалежність, дієвість та роль суддів" від 13.10.1994 року та інших. Цей підхід також підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі: надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді, у відповідності до частини третьої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне передати заяву для вирішення питання про відвід судді до автоматичного розподілу для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, не зупиняючи провадження у справі.

Керуючись положеннями статей 36, 40, 243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати заяву Національного антикорупційного бюро України від 22.06.2020 року про відвід судді Маруліної Л.О. необґрунтованою.

2. Передати заяву Національного антикорупційного бюро України про відвід судді Маруліної Л.О. для вирішення питання про відвід до автоматичного розподілу для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу щодо розгляду заяви про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна