Справа № 207/2596/19(2-а/207/21/20)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2020 року м. Дніпросправа № 207/2596/19(2-а/207/21/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Шумської Марини Валентинівни на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 22 січня 2020 року у справі №207/2596/19(2-а/207/21/20) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чергігвській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Шумської Марини Валентинівни про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 471936 від 13.07.2019 року, винесену інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Шумською М.В. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.; справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 13.07.2019 року за ст.132-1 КУпАП - закрити.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Шумської Марини Валентинівни від 13.07.2019 року серії ДП18 № 471936 про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн., провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18№ 471936 від 13.07.2019 року поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП сержантом поліції Шумською ОСОБА_2 .В. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 13.07.2019 року о 04 год. 12 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом платформою ВЕСТТ 975310 д.н.з. НОМЕР_2 перевозив комбайн зернозбиральний, габарити платформи якої складали 3,75м без обов`язкового супроводу автомобіля прикриття, коли ширина великогабаритного ТЗ перевищує 3,5 м, чим порушив п. 27 Постанови КМУ № 30 від 18.01.2001 р. та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку щодо недоведеності правомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18№ 471936 від 13.07.2019 року, доказами не підтверджено обставини порушення позивачем п. 27 Постанови КМУ № 30 від 18.01.2001 р.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статі 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому судом першої інстанції проаналізовано доданий до відзиву на позовну заяву відеозапис з нагрудної камери. В свою чергу суд апеляційної інстанції наданий доказ розцінює критично, оскільки постанов про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на казаний доказ, що дає підстави стверджувати про відсутність доказів, отриманих у відповідності до ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 132 КУпАП.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення порушення позивачем п. 27 Постанови КМУ № 30 від 18.01.2001 р., у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові ДП18№ 471936 від 13.07.2019 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. ст. 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чергігвській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Шумської Марини Валентинівни - залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 22 січня 2020 року у справі №207/2596/19(2-а/207/21/20) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко