Справа № 229/438/20
Суддя: Грубник О. М.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/12/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України до інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції м. Краматорська та м. Слов`янська Управління патрульної поліції в Донецькій області сержанта поліції Зінченко Карини Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 18 січня 2020 року серії ЕАК № 1992375,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1992375 від 18.01.2020 року.

Обгрунтовує вимоги таким.

18 січня 2020 року інспектором 1 батальйону 2 роти БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області сержантом поліції Зінченко Кариною Олександрівною було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП. Так, ніби 18.01.2020 року о 13-39 год. він в м. Краматорську по вулиці Танкістів,56, керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo» зі швидкістю 89 км. год., тобто перевищив швидкість на 20 км. год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TRUкamLTI 20/20 ТС 000747. Тобто вказаний лазерний вимірювач не є включеним до переліку засобів вимірювальної техніки, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 437 від 05 квітня 2012 року.

У судове засідання позивач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити.

Відповідачка Зінченко К.О. у судове засідання не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без його участі.

26 лютого 2020 року електронною поштою надано до суду відзив на адміністративну позовну заяву (а.с.21-24); 02 березня 2020 року представниця відповідача особиста надала відзив на позовну заяву (а.с.33-36).

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши докази по справі, суд встановив таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 19 статті 4. КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. (ст. 5 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 КАС України).

Судом встановлено, що 18 січня 2020 року інспектором 1 батальйону 2 роти БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області сержантом поліції Зінченко Кариною Олександрівною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1992375 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП про те, що він 18.01.2020 року о 13:39 год. в м. Краматорську по вул. Танкістів, 56, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» номерний знак № НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження руху більше ніж на 20 км.год., тобто рухався зі швидкістю 89 км.год., замість дозволеної 50 км. год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та ст. 122 ч.1 КУпАП України.

У постанові про накладання адміністративного стягнення від 18.01.2020 року зазначено, що швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем «TRUкamLTI 20/20 ТС 000747»(а.с.07).

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог п.12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач і у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 89 км/год.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TRUкamLTI 20/20 ТС 000747суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Саме лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, а не TRUкamLTI 20/20 ТС 000747 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Лазерний вимірювач швидкості Truкam 20/20 ТС 000747 не був включений або/виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Таким чином, лазерний вимірювач швидкості Truкam не застосовується.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 279, 280, 283,285 КУпАП, ст. ст.2,4, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 , третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України до інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції м.Краматорська та м. Слов`янська Управління патрульної поліції в Донецькій області сержанта поліції Зінченко Карини Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 18 січня 2020 року серії ЕАК № 1992375 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК № 1992375 від 18 січня 2020 року, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону патрульної поліції м. Краматорська та м. Слов`янська Управління патрульної поліції в Донецькій області сержантом поліції Зінченко Кариною Олександрівною про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 255 грн.00 коп.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 липня 2020 року.

Суддя: О. М. Грубник