Справа № 2240/2260/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2260/18
УХВАЛА

16 липня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №2240/2260/18 в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у цій справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії скасовано. Прийнято нову постанову. Постановлено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Встановити стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в складі збірної СРСР з вільної боротьби з 02.01.1983 по 31.12.1985 роки (включно). Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняти встановлені роки стажу роботи ОСОБА_1 в складі збірної СРСР з вільної боротьби з 02.01.1983 по 31.12.1985 року для призначення пенсії за вислугу років. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), понесенні ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524,00 грн.

Разом з тим, позивачем - ОСОБА_1 до суду подано заяву про прийняття рішення про негайне повернення йому 3520,00 грн судового збору.

Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що на виконання судового рішення він отримав виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесенні ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524,00 грн. Вказаний виконавчий лист ОСОБА_1 поданий до примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби. Однак, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області вказаний виконавчий лист поставило у чергу, та зазначило, що кошти в сумі 3524,00 будуть відшкодовані на протязі двох років.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про негайне повернення йому 3520,00 грн судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням. Рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

В силу ч.1 ст.373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії". Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki) від 13.06.2006 № 2132/02, пп. 24-27, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" від 12.05.2011 № 11944/05).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, в тому числі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (ст.3 Закону України "Про виконавче провадження").

Ст. 5 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Суд, наголошує, що 17.04.2019 Хмельницьким окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист у справі №2240/2260/18 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), понесенні ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524,00 грн.

Із поданої до суду заяви вбачається, що вказаний виконавчий лист поданий ОСОБА_1 до примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби.

Відтак, подальше примусове виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року, в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесенні ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524,00 грн, покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що підстави для прийняття рішення про негайне повернення йому 3520,00 грн судового збору, визначені ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що заява позивача є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про негайне повернення йому 3520,00 грн судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя П.М. Майстер