Справа № 520/3241/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.

08 липня 2020 р.Справа № 520/3241/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

10.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо обмеження його пенсії максимальним розміром та зобов`язати відповідача з 01.01.2019 року проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, заборгованість недоодержаної частини пенсії сплатити однією сумою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач безпідставно з 01.01.2019 року обмежує розмір, виплачуваної пенсії за вислугу років максимальним розміром.

Не погоджуючись з вимогами адміністративного позову, відповідач зазначає, що ст. 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» із змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 року № 911-VIII, від 06.12.2016 року № 1774-VIII, установлений максимальний розмір пенсії осіб, що отримують пенсію на умовах Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ в редакції, що була чинною на час винесення спірних правовідносин). Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд виходив з того, що аналогічній спір вже був предметом розгляду в судовій справі № 520/14485/19.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обстави, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі: визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром та зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області з 01.01.2019 року проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, заборгованість недоодержаної частини пенсії сплатити однією сумою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник відзначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не з`ясував, що позови по справах № 520/14485/19 та № 520/3241/2020 гуртуються на різних правовідносинах, оскільки перерахунок його пенсії відповідачем здійснено 18.07.2018 року та 01.01.2019 року на підставі різних довідок про розмір грошового забезпечення на виконання різних рішень суду. З 01.01.2019 року розмір його пенсії збільшився в порівнянні з пенсією перерахованою з 19.07.2018 року, однак відповідач необґрунтовано обмежує її розмір максимальним та не виплачує у повному обсязі. Інші доводи наведені в обгрунтування апеляційної скарги аналогічні викладеним в позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість мотивів та підстав зазначених позивачем. Відзначає, що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування по відношенню до позивача, законні підстави для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому розмірі відсутні. ,

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України підлягає частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 з 2005 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена йому на умовах та в порядку, встановлених Законом № 2262-XII, з 2007 року перебуває на обліку ГУ ПФУ в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року у справі № 520/8145/19, що набрало законної сили 05.12.2019 року, пенсійний орган, зокрема, зобов`язаний з 01.01.2019 року здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Державного підприємства обслуговування руху України від 24.05.2019 року № 1-24.2.2/2769/19.

Відповідач виконав судове рішення та здійснив з 01.01.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с. 10). При цьому, обрахований розмір пенсії (23.292,75 грн) відповідач обмежив максимальним розміром: з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року 14.9760 грн, з 01.07.2019 року п 01.01.2019 року - 15.172,30 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Положення статті 43 Закону № 2262-ХІІ про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України від 24.12.2015 року № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Згідно з пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, зокрема, частина сьома ст. 43 Закону № 2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року відсутня частина сьома ст. 43 в Законі № 2262-ХІІ.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у частині сьомій ст. 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома ст. 43, а внесені до неї зміни, < > є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року ст. 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 року у справі № 638/6363/17, від 15.04.2019 року у справі № 522/16973/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Оскільки протягом 2017-2020 років зміни до редакції частині сьомій ст. 43 Закону № 2262-ХІІ законодавцем не вносилися, колегія суддів не вбачає підстав для застосування при визначенні розміру пенсії позивача з 01.01.2019 року обмежень у вигляді встановлення максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, керуючись положеннями ст. 317 КАС України, скасовує судове рішення в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром та про зобов`язання відповідача з 01.01.2019 року проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з прийняттям нового судового рішення про їх задоволення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування означеного судового рішення в частині, якою судом відмовлено в задоволені вимоги позивача фактично про зобов`язання відповідача після проведеного перерахунку його пенсії здійснити виплату перерахованої суми пенсії однією сумою, колегія суддів не вбачає, оскільки вважає, що така вимога заявлена передчасно, так як питання щодо здійснення виплат перерахованих сум пенсії виникне лише після проведення пенсійним органом самого перерахунку пенсії та визначення суми заборгованості по пенсійним виплатам.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів, керуючись приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, враховуючи суму сплаченого судового збору згідно квитанцій № ПН24401 від 10.03.2020 року /а.с. 3/ та № ПН6101 від 30.04.2020 року /а.с. 37/ та часткове задоволення позовних вимог вирішує стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1.401 грн.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про: - визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження його пенсії максимальним розміром; - про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01 січня 2019 року виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром, з прийняттям нового судового рішення про задоволення означених вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01 січня 2019 року здійснити обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без обмеження її розміру розміром десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та провести виплату донарахованих сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 1.401 (одна тисяча чотириста одна) гривня 00 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 17 липня 2020 року