Справа № 607/6125/20
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2020 Справа №607/6125/20

провадження № 2-а/607/219/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Воробель Н.П.,

при секретарі Комар Р.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 755265 від 04 квітня 2020 року,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Костишина В.М.,

встановив:

позивачка ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до відповідача Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області, у якому заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 755265 від 04 квітня 2020 року, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 та ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/ та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що спірну постанову вважає неправомірною, оскільки Правил дорожнього руху /далі ПДР/ не порушувала. Також вказує, що працівниками поліції помилкова кваліфіковано керування автомобілем без увімкнення ближнього світла фар за межами міста за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тоді як до застосування підлягає ст. 125 КУпАП.

ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні підтримали свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Відзиву на позов не подав. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами на підставі абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України.

Свідок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дали покази, котрі за своєю суттю є аналогічними, пояснивши, що є подружжям. У той день вони були пасажирами у автомобілі, яким керувала ОСОБА_1 Рухаючись вул. Об`їзна, що у м. Тернополі, їх зупинили працівники поліції, котрі повідомили ОСОБА_1 , що у неї не увімкнено ближнє світло фар, або денні ходові вогні, на що вона відповіла їм, що це неможливо. Після цього вони вимагали продемонструвати аптечку, однак коли позивачка сказала, що вона у багажнику і зараз вона її надасть, то поліцейські сказали, що цього робити уже не потрібно. Також, кожен із свідків повідомив, що усі вони їхали в автомобілі, пристебнувшись ременями безпеки.

Суд, заслухавши пояснення учасників та покази свідків, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

04 квітня 2020 року уповноваженою особою Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 755265 від 04 квітня 2020 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 04 квітня 2020 року, о 14 год. 25 хв., керувала автомобілем «Део Ланос», р.н. НОМЕР_1 , автодорогою «Обхід міста Тернополя», не увімкнувши денних світлових вогнів або фари в режимі ближнього світла поза населеним пунктом, чим порушила п. 9.8. /д/, перевозила пасажирів пристебнутих ременем безпеки, чим порушила п. 2.3 /в/ ПДР, та під час огляду була відсутня медична аптечка, чим порушено п. 31.4.7. /є/ ПДР.

Вказаною постановою позивачка притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. /ч. 1 ст. 7 КУпАП/

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням є порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Один із доводів позивачки ґрунтується на тому, що вона вимог ПДР не порушувала, фари були увімкнені в режимі ближнього світла, пасажири були пристебнуті паском безпеки та у автомобілі була медична аптечка.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 62 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Однак вказаної вимоги закону представник відповідача не виконав та не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови та на спростування доводів позивачки, котрі підтверджують свідки.

Не міститься таких доказів і у матеріалах справи.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 / до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області /м. Тернопіль, вул. Степова, 45/ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 755265 від 04 квітня 2020 року задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 755265 від 04 квітня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 та ст. 125 КУпАП провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 17 липня 2020 року.

Головуюча суддяН. П. Воробель