Справа № 580/1912/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року справа № 580/1912/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

02.06.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3; ) (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на його користь заборгованості:

в сумі 1176,00грн. з ненарахованого у повному обсязі грошового забезпечення на день вибуття у відпустку з урахуванням стягнутих доплат за службу в нічний час за періоди: з 28.11.2016 до 30.11.2016, з 01.12.2016 до 27.12.2016, з 20.05.2017 до 31.05.2017, з 01.06.2017 до 19.06.2017;

в сумі 1470,00грн. з ненарахованого у повному обсязі грошового забезпечення на день звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, з урахуванням стягнутих доплат за службу в нічний час за періоди: з 23.11.2016 до 25.11.2016, з 02.04.2017 до 03.04.2017, з 28.10.2017 до 28.11.2017, з 22.02.2018 до 27.02.2018;

в сумі 996,00грн з ненарахованого у повному обсязі грошового забезпечення на день вибуття у відрядження з урахуванням стягнутих доплат за службу в нічний час за періоди: з 23.07.2016 до 31.07.2016, з 01.08.2016 до 28.08.2016, з 16.10.2016 до 30.10.2016.

Позов мотивовано тим, що грошове забезпечення за час перебування у відпустці, відрядженні та за час тимчасової непрацездатності виплачено позивачу у меншій сумі, оскільки для розрахунку не була врахована надбавка за службу в нічний час, що присуджена з відповідача на користь позивача рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 у справі 580/3444/19.

Ухвалою від 04.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач отримав 09.06.2020, а позивач - 10.06.2020.

25.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Стверджує, що грошове забезпечення поліцейському, який відбуває у відпустку, відрядження чи за час тимчасової непрацездатності виплачується в розмірі, що він одержував станом на день відбуття з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів забезпечення, що мають постійний характер. Оскільки доплата за службу у нічний час не носить постійного характеру і виплачується лише поліцейським, які несуть службу у нічний час, відсутні підстави для включення її до такого грошового забезпечення. Вважає, що наведені у позовній заяві розрахунки неправильні.

Зважаючи, що сторони обґрунтованих клопотань про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання), а також про виклик і допит свідків, призначення експертизи суду не надали, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_2, виданого Смілянським МВ УМВС України в Черкаській області 19.03.2010, позивач є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з послужного списку особової справи позивача, графіків несення служби особовим складом підрозділів відповідача та довідок щодо використаних відпусток суд встановив.

З 04.12.2015 до 17.05.2017 позивач проходив службу в Управлінні патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції України, з 17.05.2017 до 20.05.2020 - в Управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України. Наказом від 14.05.2020 №315о/с позивач звільнений зі служби в поліції з 20.05.2020.

У періоди з 28.11.2016 до 27.12.2016, з 20.05.2017 до 19.06.2017 позивачу надані щорічні оплачувані відпустки. З 23.08.2016 до 28.08.2016, з 16.10.2016 до 30.10.2016 позивач перебував у службовому відрядженні. З 23.11.2016 до 25.11.2016, з 02.04.2017 до 03.04.2017, з 28.10.2017 до 28.11.2017, з 22.02.2018 до 27.02.2018 був тимчасово непрацездатний.

З наданих суду копій розрахункових листів позивача за березень 2016 року - вересень 2018 року суд встановив, що посадовий оклад позивача у вказаний період становив 2400,00грн. щомісячно без урахування додаткових видів грошового забезпечення. У вказаних вище періодах перебування позивача у відпустках, відрядженнях та під час тимчасової непрацездатності для розрахунку не була врахована позивачу доплата за службу в нічний час.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 у справі 580/3444/19, яке набрало законної сили 11.02.2020, присуджено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 22.02.2016 до 30.04.2018 в сумі 7014,00грн. та індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 до 31.10.2017 в сумі 2718,85грн. Отже, право позивача на таку доплату до його грошового забезпечення підтверджене судом після вказаних вище спірних періодів до часу його звільнення зі служби.

Рапортом від 09.04.2020 позивач звернувся до відповідача з проханням виплатити йому заборгованість з грошового забезпечення в сумі 4000,00 грн., обґрунтоване невиплатою доплат за службу в нічний час станом на день вибуття у щорічні основні оплачувані відпустки та під час його тимчасової непрацездатності.

Не отримавши вказаних коштів, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд врахував, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до вимог ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти виключно в межах, порядку та в спосіб, що визначені законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Основні засади соціального захисту поліцейських врегульовані нормами розділу ІХ Закону №580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону №580-VIII особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських:

1) службу у святкові та вихідні дні;

2) службу позмінно;

3) службу з нерівномірним графіком;

4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських згідно з ч.2 вказаної статті Закону визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Відповідно до ст.92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно з положеннями ст.94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Відповідно до п.3 Розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Поліцейським за час перебування в службових відрядженнях на підставі п.17 розділу І Порядку №260 зберігається грошове забезпечення в розмірі, яке вони одержували на день вибуття у відрядження, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці через хворобу, зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, що вони отримували на день хвороби, з розрахунку посадового окладу, встановленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.

Поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення згідно з п. 8 розділу ІІІ Порядку №260 здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

З огляду на вказане тільки одноразові додаткові види грошового забезпечення не підлягають включенню для розрахунку особі, що перебуває у відпустці, тимчасово непрацездатна або у службовому відрядженні.

Отже, для нарахування позивачу грошового забезпечення за спірні періоди, під час яких він перебував у службовому відрядженні, відпустці та був тимчасово непрацездатним, відповідач зобов`язаний був врахувати розмір його грошового забезпечення на день виникнення відповідного факту. Його обчислення мало враховувати посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премію.

Для оцінки доводів сторін щодо можливості включення для розрахунку грошового забезпечення сум коштів за службу в нічний час, присуджених у подальшому судом у вказаній вище справі, суд врахував таке.

Підпунктом 3 п.5 Постанови №988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Згідно з положеннями пункту 11 Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Отже, сума коштів за службу поліцейського в нічний час за правовою природою є щомісячною доплатою, яка здійснюється виключно у разі фактичного виконання ним службових завдань у нічний час. Нарахування її не здійснюється, якщо такий спеціальний вид роботи не виконано. Водночас і право на неї згідно з вимогами вказаної вище ч.1 ст.91 Закону №580-VIII мають не всі категорії поліцейських. Отже, доплата за службу в нічний час не є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.

Проаналізувавши вказані норми в сукупності суд дійшов висновку, що доплата за службу у нічний час підлягає включенню до грошового забезпечення для розрахунку належних до виплати сум коштів за періоди перебування позивача у відпустці, відрядженні та за час тимчасової непрацездатності, як щомісячний додатковий вид грошового забезпечення.

Відповідач згідно з п.3 розділу 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №73, складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції.

Згідно з даними ЄДРПОУ територіальні підрозділи відповідача, у т.ч. Управління патрульної поліції у Вінницькій області та Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України, в яких проходив службу позивач, не є юридичними особами. Отже, саме відповідач, як юридична особа, мав забезпечити належні нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за спірні періоди.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 у справі 580/3444/19, яке набрало законної сили 11.02.2020, щодо присудження на користь позивача заборгованості з грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 22.02.2016 до 30.04.2018 в сумі 7014,00грн. та індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 до 31.10.2017 в сумі 2718,85грн. підтверджується порушення відповідачем законодавчо встановленого права позивача на отримання повного грошового забезпечення за вказаний період. Як наслідок, така бездіяльність вплинула на право позивача отримати належний розмір грошового забезпечення, що заявлений предметом спору. Отже, за спірні періоди позивачу протиправно не здійснено повного розрахунку його грошового забезпечення.

З даних розрахункових листків позивача та відзиву суд встановив, що позивачу за час перебування у відпустках, відрядженні та за час його тимчасової непрацездатності виплачене грошове забезпечення без урахування надбавки за службу в нічний час.

На підставі п.13 Порядку №260 виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць.

Оскільки позивач відбував у щорічні відпустки у липні та жовтні 2016 року, січні та липні 2017 року, січні 2018 року, з урахуванням пунктів 8, 13 Порядку №260 розрахунок грошового забезпечення за час відбуття позивача у відпустку, має бути здійснений виходячи з розміру грошового забезпечення за попередні місяці перед виходом у відпустку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 у справі 580/3444/19 встановлено, що доплата за кожну годину нічної зміни становить 5,25грн., а тривалість кожної нічної зміни - 8 годин.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з даними особової справи позивача у червні 2016 року він відпрацював 8 нічних змін, у серпні 2016 року - 8, у вересні 2016 року - 8, у жовтні 2016 року - 4, у лютому 2017 року - 8, у березні 2017 року - 8, у квітні 2017 року - 8, у серпні 2017 року - 7, у вересні 2017 року - 7, у грудні 2017 року - 8.

Отже, для обчислення грошового забезпечення, з якого обчислюються суми коштів станом на день відбуття позивача у відпустку за спірні періоди, відповідач протиправно не включив: 336,00грн. у листопаді 2016 року, 168,00грн. - у грудні 2016 року, 336,00грн. - у травні 2017 року та 336,00грн. - у червні 2016 року;- а за час перебування у відрядженні - 966,00грн. (336,00грн. - липень 2016 року, 336,00грн. - серпень 2016 року, 294,00грн. - жовтень 2016 року.).

Тому наведений у позовній заяві розрахунок у вказаних частинах є обґрунтованим.

Щодо розрахунку грошового забезпечення позивача станом на час перебування тимчасово непрацездатним суд врахував таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105-XIV) допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

На підставі ч.2 ст.22 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, перші 5 днів періодів тимчасової непрацездатності позивача з 23.11.2016 до 25.11.2016, з 02.04.2017 до 03.04.2017, з 28.10.2017 до 28.11.2017 та з 22.02.2018 до 27.02.2018 мали бути оплачені за рахунок відповідача, як роботодавця. З шостого дня - такий обов`язок у відповідача відсутній і стосується обов`язку суб`єкта владних повноважень, до якого позивач не заявив позовних вимог.

Допомога по тимчасовій непрацездатності відповідно до пунктів 1-4 ч.1 ст.24 Закону №1105-XIV виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:

50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років;

60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п`яти років;

70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п`яти до восьми років;

100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років.

Отже, розмір допомоги за період тимчасової непрацездатності залежать від страхового стажу. Суду не надано належних і достовірних доказів наявності у позивача страхового стажу для виплати 100% доходу за всі спірні періоди. Матеріали послужного списку позивача підтверджують, що службу у відповідача він ніс з 04.12.2015 і до часу звільнення - 20.05.2020 згідно з наказом відповідача №315 о/с. Тому доведеним у спірному періоді (до 27.02.2018) є право позивача на отримання 50%.

Загальна сума доплат за службу в нічний час, які мали бути нараховані та виплачені позивачу, становить: 336,00грн. - листопад 2016 року (11,20грн. щоденно), 210,00грн. - квітень 2017 року (7,00грн. щоденно), 294,00грн. - жовтень 2017 року (9,48грн. щоденно), 294,00грн. - листопад 2017 року (11,20грн. щоденно), 336,00грн. - лютий 2018 року (12,00грн. щоденно).

Зважаючи, що роботодавець (відповідач у справі) оплачує лише перші 5 днів тимчасової непрацездатності, вищевказані виплати мали бути донараховані пропорційно у таких розмірах:

33,60грн. - листопад 2016 року (11,20грн. * 3 дні), 14,00грн. - квітень 2017 року (7,00грн. * 2 дні), 49,12грн. - жовтень-листопад 2017 року (9,48грн. * 4 дні (жовтень) + 11,20грн. (листопад), 60,00грн. - лютий 2018 року (12,00грн. * 5 днів). Всього 156,72грн.

Тому позовні вимоги обґрунтовані лише у вказаній частині.

Оплата періоду тимчасової непрацездатності з 28.10.2017 до 28.11.2017, починаючи з 6-го дня мала здійснюватись органами Фонду соціального страхування України. Зважаючи, що вказаний орган не заявлений відповідачем у спорі та до нього не звернено позовних вимог, дотримуючись меж заявлених позовних вимог відповідно до ст.9 КАС України, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги до відповідача не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Пунктом 11 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право.

Оскільки спірні суми коштів не були нараховані позивачу, вони не є заборгованістю із виплати грошового забезпечення, як стверджує позивач, а свідчать про протиправну бездіяльність відповідача щодо їх нарахування та виплати. Виконуючи завдання адміністративного судочинства згідно зі ст.2, ч.2 ст.9 КАС України для повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог та визнати таку бездіяльність протиправною.

Щодо заявленого способу відновлення порушеного права позивача стягнути вищевказані кошти на його користь суд врахував таке.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України від 05.06.2012 №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, кошти стягуються з державного органу шляхом їх безспірного списання з відповідних рахунків без відрахування податків і зборів.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб відповідно до абз.7 п.1 ч.4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) є платниками єдиного внеску.

На підставі абз.2 п.1 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Отже, із грошового забезпечення поліцейського за час перебування його у відпустці, відрядженні та за час тимчасової непрацездатності має бути нарахований та сплачений єдиний внесок. Як наслідок, позивач має право на отримання таких сум коштів після його відрахування, що уповноважений здійснити його роботодавець. Відсутність такого нарахування, зважаючи на вказаний вище підп.8 п.1 ч.1 ст.1 Закону №1105-XIV та факт звільнення позивача зі служби на час судового вирішення спору, призведе до невірного обчислення страхового стажу позивача.

Тому суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом повного відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованого йому грошового забезпечення за спірні періоди перебування у відпустці, службовому відрядженні та за час тимчасової непрацездатності, а також здійснити виплату таких сум з урахуванням податків і зборів:

1176,00грн. не нерахованого та не виплаченого грошового забезпечення за службу в нічний час на день вибуття у відпустку за періоди з 28.11.2016 до 30.11.2016, з 01.12.2016 до 27.12.2016, з 20.05.2017 до 31.05.2017, з 01.06.2017 до 19.06.2017;

156,72грн. не нерахованого та не виплаченого грошового забезпечення за службу в нічний час на момент перебування на лікарняному за періоди з 23.11.2016 до 25.11.2016, з 02.04.2017 до 03.04.2017, з 28.10.2017 до 28.11.2017, з 22.02.2018 до 27.02.2018;

996,00грн. не нерахованого та не виплаченого грошового забезпечення за службу в нічний час на день вибуття у відрядження за періоди з 23.07.2016 до 31.07.2016, з 01.08.2016 до 28.08.2016, з 16.10.2016 до 30.10.2016.

У зв`язку із вищевикладеним суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у вищевказаних частинах.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2-16, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не врахування ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час для розрахунку, обчислення та виплати коштів його грошового забезпечення :

на день вибуття його у відпустку за періоди з 28.11.2016 до 30.11.2016, з 01.12.2016 до 27.12.2016, з 20.05.2017 до 31.05.2017, з 01.06.2017 до 19.06.2017;

на час перебування його тимчасово непрацездатним за періоди з 23.11.2016 до 25.11.2016, з 02.04.2017 до 03.04.2017, з 28.10.2017 до 28.11.2017, з 22.02.2018 до 27.02.2018;

на день вибуття у службові відрядження за періоди з 23.07.2016 до 31.07.2016, з 01.08.2016 до 28.08.2016, з 16.10.2016 до 30.10.2016.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3; ) здійснити перерахунок грошового забезпечення, врахувавши відповідні доплати за службу в нічний час, та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ):

за вибуття у відпустку - 1176,00грн. (одну тисячу сто сімдесят шість гривень нуль копійок) за періоди: з 28.11.2016 до 30.11.2016, з 01.12.2016 до 27.12.2016, з 20.05.2017 до 31.05.2017, з 01.06.2017 до 19.06.2017;

за час тимчасової непрацездатності - 156,72грн. (сто п`ятдесят шість гривень сімдесят дві копійки) за періоди: з 23.11.2016 до 25.11.2016, з 02.04.2017 до 03.04.2017, з 28.10.2017 до 28.11.2017, з 22.02.2018 до 27.02.2018;

за службові відрядження - 996,00грн. (дев`ятсот дев`яносто шість гривень нуль копійок) за періоди: з 23.07.2016 до 31.07.2016, з 01.08.2016 до 28.08.2016, з 16.10.2016 до 30.10.2016.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 14.07.2020.