Справа № 440/3033/20
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3033/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних виробів № 7" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення в частині,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2020 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 000288501 від 06 листопада 2019 року в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 71470,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами судового оскарження спірне податкове повідомлення-рішення визнане протиправним та скасовано в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 285883,00 грн. Разом із тим, визначені податковим повідомленням-рішенням № 000288501 від 06 листопада 2019 року штрафні санкції у відповідній частині не були предметом оскарження у справі № 440/4553/19. Позивач вважає, що невирішення питання про скасування визначених податковим повідомленням-рішенням № 000288501 від 06 листопада 2019 року штрафних санкцій на суму 71470,75 грн. порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою суду від 17 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07 липня 2020 року до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що спірне податкове повідомлення-рішення в розумінні Податкового кодексу України вважається відкликаним, а відтак предмет розгляду у цій справі відсутній. Пояснив, що на виконання судового рішення у справі № 440/4553/19 контролюючим органом 25 червня 2020 року винесено податкове повідомлення-рішення № 000289501, яке містить відкориговані згідно вимог зазначеного судового акта показники розміру основного зобов`язання з податку на прибуток та застосованих штрафних санкцій.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Зважаючи на те, що від сторін у встановлений ухвалою від 20 листопада 2019 року строк не надійшло заперечень проти розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження, останню розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статей 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Судом встановлено, що ТОВ "Завод залізобетонних виробів № 7" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, , перебуває на обліку платників податків у ГУ ДПС у Полтавській області.

У період з 27 серпня 2019 року по 23 вересня 2019 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Завод залізобетонних виробів № 7" податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами перевірки складено акт від 15 жовтня 2019 року № 1250/16-31-05-01-10/01270078, на підставі якого винесено, зокрема податкове повідомлення-рішення № 000288501 від 06 листопада 2019 року про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток на 301792,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 75448,00 грн.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 285883,00 грн., позивач оскаржив його в судовому порядку.

За результатами судового оскарження рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у справі № 440/4553/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року, позовну заяву ТОВ "Завод залізобетонних виробів № 7" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 листопада 2019 року № 000288501 в частині заниження податку на прибуток в сумі 285883,00 грн., в тому числі: за 2016 рік у сумі 94505,00 грн., 2017 рік у сумі 89117,00 грн., 2019 рік у сумі 102261,00 грн. та № 000289501 в частині завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся в сумі 410501,00 грн., в тому числі за 2018 рік - 410501,00 грн.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ТОВ "Завод залізобетонних виробів №7" витрати зі сплати судового збору в сумі 10445,77 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн.

З метою скасування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 71470,75 грн., нарахованих на скасовану частину визначеного податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 листопада 2019 року № 000288501 основного зобов`язання з податку на прибуток, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з такого.

За правилами пункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України встановлено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28 грудня 2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Пунктом 3 розділу V зазначеного Порядку врегульовано, що у випадках, визначених підпунктами 2 і 4 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Приписами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

При цьому, за усталеною правовою позицією касаційної інстанції право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 жовтня 2015 № 21-2497а15 та від 27 жовтня 2015 № 21-3658а15).

Згідно з частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього випливає, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Проаналізувавши вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що відкликане податкове повідомлення-рішення від 06 листопада 2019 року № 000288501 не може створювати для позивача правових наслідків та порушувати його права.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 243-245, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних виробів № 7" (пров. Шевченка, 20, м. Полтава, Полтавська область, 36007, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова