Справа № 420/6350/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6350/20
УХВАЛА

17 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради про скасування та визнання недійсним рішення від 11.12.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради про скасування та визнання недійсним рішення від 11.12.2019 року.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд: скасувати та визнати недійсним Рішенням Одеської міської ради № 5503-VII від 11.12.2019 року щодо надання дозволу Виробничо-комерційному товариству з обмеженою відповідальністю «Осьміног» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проведення експертно-грошової оцінки земельної ділянки, орієнтованою площею 0,2300 га, яка розташована за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-В.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить: заборонити Одеській міській раді вчиняти будь-які дії щодо оформлення документів на земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Воробйова, 1-В, виробничо-комерційному товариству з обмеженою відповідальністю «Осміног»; заборонити будівництво на земельній ділянці, заборонити не вчиняти протиправні дії, а саме: встановлення парканів, огорож, перекриття доріг спецавтотранспортом на земельній ділянці, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Воробйова, 1-В.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач вказує, що у зв`язку з тим, що рішення Одеської міської ради № 553-VІІ від 11.12.2019 року за яким було надано Виробничо-комерційному товариству з обмеженою відповідальністю «Осьміног» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проведення експертно-грошової оцінки земельної ділянки, орієнтованою площею 0,2300 га, яка розташована за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-В, порушує основні права, свободи, інтереси громадян, зокрема право вільного користування своїм майном та безперешкодно користуватись дорогою, яка існує для суспільного використання є достатньо підстав для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, забезпечення позову - це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, для встановлення існування хоча б однієї з названих обставин з метою недопущення зловживань суд зобов`язаний виходити з конкретних доказів.

Однак, заявник не навів та не надав до суду належних та допустимих доказів, які підтверджували хоча б одну з підстав забезпечення позову, чим не дотримався вимог ч.1 ст.77 КАС України згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Крім того, у вказаній заяві не було надано належного обґрунтування щодо забезпечення позову в зазначений спосіб.

Також, в наданих матеріалах взагалі відсутні очевидні ознаки протиправності спірного рішення відповідача.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є невмотивованою, оскільки не містить належного обґрунтування та правових підстав для необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради про скасування та визнання недійсним рішення від 11.12.2019 року.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко