Справа № 308/6664/20
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6664/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Іванова А.П.,
за участі секретаря судових засідань Бота О.І.,
представника позивача Зуєв О.В.,
відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2
перекладача Сурові Ш.У.С.
перекладача Трачук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Свої вимоги мотивував тим, що о 21 год. 30 хв. 10.07.2020 року в пункті пропуску «Малий Березний» на підставі Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, представниками прикордонної поліції Словацької Республіки відповідач був переданий після того як у складі групи осіб, 08.07.2020 незаконно, поза пунктом пропуску. Перетнув державний кордон з України в Словаччину, ділянка відповідальності віпс «Стужиця» впс «Велекий Березний», та був затриманий прикордонними нарядами прикордонної поліції СР на околиці с. Нова Седліна, напрямку 9 прикордонного загону.
Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України, однак таке останній виконати не в змозі, оскільки у нього відсутні документи, що надають право на перетин державного кордону.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилось у спробі незаконному перетинанні державного кордону з України в Словаччину; потрапив на територію України нелегальним шляхом, втратив будь які законні підстави перебування на території України, відсутні будь які документи що посвідчують особу та надаються право перетинати державний кордон, позивач просить задовольнити позов.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом з матеріалів справи, о 21 год. 30 хв. 10.07.2020 року в пункті пропуску «Малий Березний» на підставі Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, представниками прикордонної поліції Словацької Республіки відповідач був переданий після того як у складі групи осіб, 08.07.2020 незаконно, поза пунктом пропуску. Перетнув державний кордон з України в Словаччину, ділянка відповідальності віпс «Стужиця» впс «Велекий Березний», та був затриманий прикордонними нарядами прикордонної поліції СР на околиці с. Нова Седліна, напрямку 9 прикордонного загону.
Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення з України. Як випливає зі змісту позовної заяви, таке рішення відповідач виконати не в змозі, оскільки у нього відсутні документи, що надають право на перетин державного кордону.
Згідно з ч. 7 ст. 5 КАС України, іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконно перетнув державний кордон України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Рішення суду звернути до негайного виконання.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені п. 3 ст. 288 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено та оголошено 15 липня 2020 року о 16 год.30 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду А.П. Іванов