Справа № 564/850/20
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/850/20

Рядок статзвіту № 140

13 липня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Цвіркуна О. С.

з участю секретаря Забейди А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.04.2020 року серія ЕАК №2355449,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УПП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.04.2020 року серія ЕАК №2355449, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.04.2020 року серія ЕАК №2355449, винесену відносно нього, як незаконну і закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову зазначає, що 07.04.2020 року, близько 20:00 год., керуючи транспортним засобом марки «Audi А6» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автотрасі Городище-Рівне- Староконстянтинів, він зупинився на вимогу патрульного поліцейського 1 бат. 4 роти УПП в Рівненській області сержанта поліції Салюка В. В., який представившись, попросив його показати йому документи на транспортний засіб та водійське посвідчення, після чого повідомив йому, що ним порушено правила обгону, так як здійснено обгін на перехресті, чим вказав що ним порушено вимоги п.14,6 «а» ПДР України. У відповідь, він заперечив про вчинення ним цього порушення ПДР України і надав пояснення щодо реальних обставин даної ситуації, зазначив що не порушував вимоги п.14,6 «а» ПДР України та керував транспортним засобом у відповідності до ПДР України, та на місці запропонував поліцейському переглянути в якості доказу його звинувачень відеоспостереження з його службового автомобіля, або інші докази що підтвердять здійснення ним обгону на перехресті та доказів яким саме чином було здійснено фіксування даного адміністративного правопорушення, місцезнаходження перехрестя доріг де було, на суб`єктивну думку поліцейського, вчинено ним порушення правил обгону, в який проміжок часу. У відповідь поліцейський повів себе агресивно та виніс оскаржувану постанову від 07.04.2020 року серія ЕАК №2355449, згідно якої його притягнув до адміністативної відповідальності як зазначено в постанові за ч.2 ст.122 КУпАП та та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

З вказаною постановою, позивач не згідний так як вона є незаконною та винесена всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки будь-яких протиправних дій не вчиняв, ПДР України не порушував.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку.

Представником відповідача було направлено на адресу суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме оптичний носій з відеозаписами з портативного відеореєстратора, який був закріплений на форменому одязі поліцейського та зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає та просить відмовити у позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду від відповідача не надходило.

Враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, вирішив, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 07.04.2020 року поліцейським 1 бат. 4 роти УПП в Рівненській області сержантом поліції Салюком В. В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2355449 відносно ОСОБА_1 , згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.6).

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 07.04.2020 року о 20 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом марки «Audi А6» д.н.з. НОМЕР_1 , на 148 км. а/д НОМЕР_2 Городище-Рівне-Старокостянтинів, порушив правила обгону, а саме здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6.а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач повністю заперечує щодо викладених у спірній постанові обставин та вказує, що жодних правил дорожнього руху не порушував, суд приймає до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві, оскільки, відповідачем не надано жодного доказу, який би доводив винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові.

На відеозаписі з портативного відеореєстратора, який був закріплений на форменому одязі поліцейського, який було надано представником відповідача, відображено лише процес спілкування ОСОБА_1 та патрульних поліції, процес розгляду справи, однак відеозапису на якому відображено вчинення ОСОБА_1 правопорушення зазначеного у спірній постанові суду надано не будо.

Окрім того, суд вважає за правильне зазначити, що диск наданий представником відповідача суду як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не зазначений як доказ у спірній постанові.

Позивач у позовній заяві також зазначав, що інспектором поліції при розгляді справи були порушені його права передбачені ст. 268 КУпАП, судом встановлено, що вказана обставина не відповідає дійсності.

Однак, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів саме вчинення ОСОБА_1 зазначеного у спірній постанові адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору, у розмірі 420,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 243, 244, 246, 250, 271, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до УПП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.04.2020 року серія ЕАК №2355449 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.04.2020 року серія ЕАК №2355449, винесену відносно ОСОБА_1 , як незаконну і закрити провадження по справі.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області, , м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14а.

Текст рішення виготовлено 16.07.2020 року.

СуддяО. С. Цвіркун