Справа № 160/5078/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року Справа № 160/5078/20
Приватне підприємство «Вакант» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просило, з урахуванням заяви про зміну предмету позову:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є необґрунтованим та безпідставним. Представник позивача вказує, що актом камеральної перевірки встановлено порушення позивачем п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а саме неправомірне включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними по яким порушено строки реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Проте, на думку позивача, відповідачем безпідставно та не враховано ту обставину, що податкові накладні, за якими включено до складу податкового кредиту суми ПДВ, зареєстровані вчасно та у відповідності до норм чинного законодавства, а відповідачем зворотного не доведено.
Ухвалою суду від 14.05.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
01.07.2020 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що за результатами проведеної камеральної перевірки встановлено, що позивачем до податкової звітності з додатку на додану вартість за вересень 2019 року включено показники за податковими накладними, виписаними ТОВ «ПРОФІТ СТАР ГРУП» у звітному періоді вересень 2019 року на адресу ПП «Вакант», які зареєстровані в ЄРПН в жовтні 2019 року із порушенням термінів реєстрації. Вказує, що за вказаних обставин позивачем порушено приписи п.198.6 ст.198 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме неправомірно включено до податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які зареєстровані в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації.
Ухвалою суду від 06.07.2020 року було прийнято заяву Приватного підприємства «Вакант» про зміну предмета позову та подальший розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням заяви про зміну предмета позову.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПП «Вакант», станом на час перевірки, зареєстрований як платник податку на додану вартість 27.08.1997 року.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ПП «Вакант» з питання достовірності даних, задекларованих в декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період вересень 2019 року.
Перевіркою встановлено порушення ПП «Вакант» (код 24227180) вимог абз.5 п. 198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України та завищено податковий кредит, відображений в р.10.1 декларації з ПДВ за вересень 2019 на суму ПДВ 282 538,00 грн.
Так, позивачем було складено та направлено скаргу на оскаржуване податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 23.03.2020 року за №10440/6/99-00-08-05-01-06 скаргу ПП «Вакант» частково задоволено, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасовано в частині збільшення податкового зобов`язання з ПДВ на 600 грн. і штрафну санкцію на 300 грн., в іншій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

24.06.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомлено позивача, що податкове повідомлення-рішення від 19.12.2019 року № анульоване в автоматичному режимі та прийняте нове податкове повідомлення-рішення від 15.05.2020 року №, з урахуванням висновків, викладених у рішенні Державної податкової служби України від 23.03.2020 року за №10440/6/99-00-08-05-01-06.

Отже, враховуючи означене та прохальну частину заяви про зміну предмету позову, правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 15.05.2020 року №, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Так, як встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення став висновок контролюючого органу про безпідставне включення позивачем до складу податкової звітності та податкового кредиту з ПДВ за вересень 2019 року показників за податковими накладними, виписаними ТОВ «ПРОФІТ СТАР ГРУП», а саме: від 23.09.2019 року №503, від 23.09.2019 року №507, від 23.09.2019 року №505, від 23.09.2019 року №506, від 23.09.2019 року №508, які зареєстровані в ЄРПН в жовтні 2019 року.

Враховуючи означене, суд вказує, що в даному випадку судом підлягає дослідженню факт можливості включення позивачем до складу податкової звітності та податкового кредиту з ПДВ за вересень 2019 року показників за податковими накладними, виписаними ТОВ «ПРОФІТ СТАР ГРУП», а саме: від 23.09.2019 року №503, від 23.09.2019 року №507, від 23.09.2019 року №505, від 23.09.2019 року №506, від 23.09.2019 року №508, які зареєстровані в ЄРПН в жовтні 2019 року.

Згідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Відповідно до вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як встановлено судом, позивачем до складу податкового кредиту за вересень 2019 року включено ПДВ в сумі 281 942,80 грн. на підставі податкових накладних від 23.09.2019 року №503, від 23.09.2019 року №507, від 23.09.2019 року №505, від 23.09.2019 року №506, від 23.09.2019 року №508, виписаних ТОВ «ПРОФІТ СТАР ГРУП».

Як видно з матеріалів справи та підтверджується відповідачем, податкові накладні від 23.09.2019 року №503, від 23.09.2019 року №507, від 23.09.2019 року №505, від 23.09.2019 року №506, від 23.09.2019 року №508, виписані ТОВ «ПРОФІТ СТАР ГРУП», зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується змістом рішення Державної податкової служби України від 23.03.2020 року за №10440/6/99-00-08-05-01-06 та поясненнями, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Таким чином суд доходить висновку, що позивачем, у строк 1095 днів з дати складання накладних, до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 правомірно та обґрунтовано включено податкові накладні від 23.09.2019 року №503, від 23.09.2019 року №507, від 23.09.2019 року №505, від 23.09.2019 року №506, від 23.09.2019 року №508, які прийняті та зареєстровані ДПС у жовтні 2019 року.

Суд зазначає, що норми податкового законодавства ставлять в залежність можливість віднесення сум податкового кредиту, лише від факту реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН.

При цьому, норми податкового законодавства не позбавляють платників податків права відносити суми податкового кредиту до звітності, у зв`язку із пропуском строків реєстрації податкових накладних.

Суд звертає увагу, що позивач надав податкову декларацію 21.10.2019 року, при цьому, сторонами не заперечується, що на момент подання цієї декларації відповідні податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН, а отже ПП «Вакант» мало право відобразити податковий кредит за податкові накладні від 23.09.2019 року №503, від 23.09.2019 року №507, від 23.09.2019 року №505, від 23.09.2019 року №506, від 23.09.2019 року №508, виписані ТОВ «ПРОФІТ СТАР ГРУП», в декларації за вересень 2019 року.

Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від порушень граничного строку реєстрації податкових накладних контрагентом такого платника податку.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Так, в контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідач не навів обставин та доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Вакант» (50005, м. Кривий Ріг, вул. Каховська, 82А, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 15.05.2020 року на суму 422 914,20 грн., в тому числі основного платежу в сумі 281 942,80 грн., та штрафних санкцій в сумі 140 971,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Дніпропетровській області на користь Приватного підприємства «Вакант» судовий збір у розмірі 6357,22 грн.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Горбалінський