Справа № 0440/6905/18
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 липня 2020 року Справа №0440/6905/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №0440/6905/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1) та Державної казначейської служби України (відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення, в якій заявник просить змінити спосіб і порядок виконання постанови, на підставі якої Дніпропетровським окружним адміністративним судом 25.02.2013 року видано виконавчий лист №0440/6905/18, з «…виплатити ОСОБА_1 …» на «стягнути у розмірі 18515,00 гривень на користь ОСОБА_1 ».

Вказана заява мотивована тим, що 13 лютого 2020 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі №0440/6905/18, якою, зокрема, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплату позивачеві недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 - 2012 роки відповідно до постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року у справі №2-а-1511/2011 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2013 року у справі №406/1529/2012, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 22 червня 2018 року. Проте, за твердженням позивача, після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та надання відповідних законодавчих актів Кабінету Міністрів України виконання вказаного рішення суду можливо виключно в порядку, передбаченому ст.ст. 2, 3 вказаного Закону, тому державним виконавцем 02.07.2020 року було запропоновано йому як стягувачу після часткового виконання, а саме: нарахування недоплаченої суми у розмірі 18515,00грн., звернутися до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Таким чином, на переконання позивача, для повного виконання вищезазначеної постанови суду в частині виплати вказаної суми необхідно надати виконавчий лист до Державної казначейської служби України, виконавши умови вищевказаного Закону стосовно виконавчого листа, а саме: змінити порядок виконання з «виплатити» на «стягнути у розмірі 18515,00 гривень».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2020р. прийнято до провадження справу №0440/6905/18 та заяву ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №0440/6905/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1) та Державної казначейської служби України (відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, а також призначено вищезазначену заяву до розгляду у судовому засіданні на 15 липня 2020 року об 11:00 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала 11.

Заявник ( ОСОБА_1 ) у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в заяві від 08 липня 2020 року просив розгляд заяви провести за відсутністю заявника та його представника.

Представник боржника - Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на приписи ч.2 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, якою, зокрема, передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду, суд розглянув заяву ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №0440/6905/18 в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноваження особи, якою подано заяву, дослідивши матеріали справи та розглянувши наведені у заяві доводи, суд доходить висновку про відмову у задоволені означеної заяви, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2018р. у справі №0440/6905/18 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної казначейської служби України, відповідача-2: Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі №0440/6905/18 - скасовано; адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України задоволено та визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 - 2012 роки відповідно до постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року у справі №2-а-1511/2011 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2013 року у справі №406/1529/2012 і зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області () здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 - 2012 роки відповідно до постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року у справі №2-а-1511/2011 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2013 року у справі №406/1529/2012, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 22 червня 2018 року.

22.01.2020 року в адміністративній справі №0440/6905/18 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання вищевказаної постанови, зі строком пред`явлення до виконання до 08.10.2022 року (включно).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Осельською Т.П. відкрито виконавче провадження №61247595 з примусового виконання виконавчого листа №0440/6905/18, виданого 22.01.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року.

08.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №0440/6905/18, у зв`язку із тим, що його резолютивна частина містить вказівку на виконання дій зобов`язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, натомість, органами Казначейства виконуються рішення суду про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів, тому без встановлення чи зміни способу виконання цього судового рішення з «виплатити» на «стягнути у розмірі 18515,00 гривень» стягувач не має можливості для подальшого виконання постанови суду та пред`явлення відповідного виконавчого листа на виконання до органів Казначейства.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Наведеним приписам КАС України кореспондують приписи ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми слідує, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити у задоволенні вимог з цього питання, не змінюючи при цьому змісту судового рішення.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Таким чином, наведені вище приписи ст.378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку із чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Отже, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. Тобто, у такому разі слід відрізняти способи захисту порушеного права, передбачені ст.5 КАС України, та способи і порядок виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 5 КАС України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

При цьому для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим, а на виконання вимог адміністративного процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.

В поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить суд змінити спосіб і порядок виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі №0440/6905/18 з «…виплатити ОСОБА_1 …» на «стягнути у розмірі 18515,00 гривень на користь ОСОБА_1 », тобто ця заява містить вимогу не щодо встановлення (зміни) порядку і способу виконання вказаного судового рішення, а фактично зводиться до зміни суті резолютивної частини зазначеної постанови суду та встановленого в ній способу захисту порушеного права позивача, обраного судом при вирішенні справи, що, в свою чергу, не відповідає вищенаведеним приписам чинного процесуального законодавства.

Отже, задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу виконання рішення суду фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 5 КАС України, що був обраний судом у даному випадку, що є неприпустимим.

Водночас, обставини викладені у заяві ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №0440/6905/18, не підтверджують та не обґрунтовують належним чином доцільність і необхідність встановлення чи зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Так, посилання заявника на те, що встановлений порядок та спосіб виконання судового рішення суперечать Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є безпідставними, оскільки вказаний закон не містить жодних застережень щодо неможливості виконання судових рішень, якими встановлено спосіб захисту порушеного права саме шляхом зобов`язання нарахувати та виплатити певні суми недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення на користь особи позивача.

Разом з цим, доводи заявника про неможливість виконання судового рішення у вищевказаний спосіб не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, відсутні будь-які докази неможливості виконання рішення суду, отже, наведені у заяві обставини не можуть бути визнані обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Також суд зауважує, що в листі Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області від 28.02.2020р. №436, який було направлено на ім`я в.о. начальника ПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дрижирука О., копія якого долучена до заяви ОСОБА_1 , зазначено: «Зідно зі ст.ст. 22, 23 Бюджетного кодексу України для здійснення роботи управління надаються асигнування з державного бюджету, згідно з затвердженим кошторисом на відповідні рахунки. Виконати вимоги вказаної вище постанови в добровільному порядку на даний час немає можливості, оскільки виконання рішення суду залежить від надходження бюджетних асигнувань на ці потреби на відповідний рахунок, відкритий в органах Державного казначейства України. Згідно даних, які ми надаємо у вигляді табличних показників, сума заборгованості управління перед стягувачем, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження нарахована, що підтверджує часткове виконання вимог, викладених в зазначеній вище постанові, але перешкодою для виплати одноразової допомоги на оздоровлення стягувачу являється нерегулярний характер та розмір фінансових надходжень на ці потреби з боку держави. Тобто, вимоги, заявлені у зазначеній вище постанові про відкриття виконавчого провадження, неможливі до виконання до 28.02.2020 року на викладених вище підставах, а також за часом надходження вимог до нашого управління (19.02.2020 року), в той час як Закон України «Про виконавче провадження» надає Вам можливість вжити заходів примусового виконання рішення (стягнення суми боргу з рахунку, на який надходять асигнування з державного бюджету для виплати допомоги постраждалим ліквідаторам на ЧАЄС).»

Відповідно до ст.23 та ст.116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з п.п.20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже нараховану суму недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 - 2012 роки не було виплачено стягувачу у зв`язку із відсутністю фінансових надходжень на ці потреби з боку держави до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання постанови суду у цій справі, у зв`язку із чим у задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №0440/6905/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1) та Державної казначейської служби України (відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №0440/6905/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1) та Державної казначейської служби України (відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 20 липня 2020 року.

Суддя О.М. Турова