Справа № 580/1923/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року справа № 580/1923/20

17 годин 12 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/1923/20

за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [позивач не прибув]

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [представник відповідача не прибув]

про стягнення податкового боргу, прийняв рішення.

03.06.2020 Головне управління ДПС у Черкаській області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , просить: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь бюджету податковий борг у сумі 13510,77 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що всупереч вимог чинного законодавства, відповідачем не сплачено податковий борг у сумі 13510,77 грн, що сформовано через несплату узгоджених грошових зобов`язань.

Ухвалою від 04.06.2020 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання на 16.06.2020. Ухвалою від 16.06.2020 відкладено розгляд справи до 23.06.2020. Ухвалою від 23.06.2020 відкладено розгляд справи до 07.07.2020. Ухвалою від 07.07.2020 відкладено розгляд справи до 16.07.2020.

Позивач свого представника у судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.65, 68).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом Кодекс №2755-VI).

Оцінюючи доводи позивача про несплату відповідачем податкового боргу, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини 1 статті 6 Кодексу №2755-VI податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу № 2755 передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, що набрав чинності з 01.01.2015 (далі Закон №71-VIII) запроваджено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу № 2755 платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу № 2755 визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу № 2755 є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його часток.

Згідно підпункту 266.3.2 пункту 266.1 статті 266 Кодексу № 2755 база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Кодексу № 2755 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Кодексу № 2755 встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно підпункту 266.7.1 пункту 266.6 статті 266 Кодексу № 2755 податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Із набранням чинності зазначеними положеннями Кодексу № 2755 01.01.2015 власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за виключенням випадків, визначених підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу № 2755.

Відповідно до підпункту 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 Кодексу № 2755 органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпункт «є» пункту 266.2 статті 266 Кодексу № 2755 встановлює, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Судом з матеріалів справи встановлено, що за відповідачем обліковано податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у сумі 13510,77 грн, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення (далі ППР) від 24.06.2019 № 0-2315 у сумі 13510,77 грн (а.с.6). Зазначене ППР вручено відповідачу 20.06.2019, що підтверджується особистим підписом відповідача до ППР від 24.06.2019 № 0-2315 (а.с.6). Відомості щодо скасування/оскарження зазначеного ППР у матеріалах справи відсутні, не надано доказів про наявний спір про право щодо узгодженого грошового зобов`язання.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу №2755-VI податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Загальна сума податкового боргу відповідача з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2018 рік становить 13510,77 грн, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки платника податків (а.с.9). Іншої інформації про предмет спору не наданоз електронного кабінету платника податків.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755-VI орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Кодексу №2755 у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Кодексу №2755 передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню належить вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі Suominen проти Фінляндії, № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003). Межі, до яких суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від природи рішення та оцінюватися у контексті обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija et Hiro Balani проти Іспанії, № 18390/91, пункту 29 від 09.12.1994).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені строки, позивачем на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ф» від 02.12.2019 №171835-55 (а.с.8), що вручена позивачу 18.12.2019 (підтверджується відміткою про вручення рекомендованого відправлення штрихкодовий ідентифікатор 910 а.с.8). Відомостей про оскарження податкової вимоги матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Кодексу №2755 стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 87.11 статті 87 Кодексу № 2755 орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. Пунктом 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги, доказам щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що у позивача наявні законні підстави для стягнення за рішенням суду з відповідача коштів у рахунок погашення податкового боргу у сумі 13510,77 грн та знаходить позов таким, що належить задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивачем не надано доказів понесених судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, та відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь бюджету податковий борг у сумі 13510 (тринадцять тисяч п`ятсот десять) грн 77 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ].

Повне судове рішення складено 16.07.2020.

Суддя Л.В. Трофімова