Справа № 620/2040/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/2040/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Замури Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Менська виправна колонія №91", третя особа на стороні відповідача: Департамент з питань виконання кримінальних покарань про визнання протиправною бездіяльності, стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державна установа "Менська виправна колонія №91" та просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» () з приводу невиплати ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код номер НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 (дев`яносто одну тисячу сто вісімнадцять гривень) 30 коп. яка виникла станом на 10.01.2020 .

2. Стягнути з Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код номер НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 ( дев`яносто одну тисячу сто вісімнадцять гривень) 30 коп., яка виникла станом на 10.01.2020.

3. Зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань () виділити Державній установі «Менська виправна колонія (№91)» () додаткове фінансування на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 ( дев`яносто одну тисячу сто вісімнадцять гривень) 30 коп., яка виникла станом на 10.01.2020.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що бездіяльність Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» з приводу невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 грн. 30 коп., яка виникла станом на 10.01.2020, є протиправною оскільки суперечить приписам пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" і порушує його права та соціальні гарантії.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання від відповідача, в якому він просить розглядати справу за відсутності його представника, та відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України ( надалі - ДКВС України) з 15.08.1998 до 01 вересня 2018 року. На день звільнення перебував на посаді першого заступника начальника установи- заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Менська виправна колонія (№91)».

Позивач був звільнений зі служби з органів ДКВС України Державної установи МВК-91 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-УІІІ, (за власним бажанням) за наказом Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» від 31.08.2018 № 69/ОС-1 , що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу.

На день звільнення позивач мав вислугу у календарному обчисленні становила 20 (двадцять) років, 00 (нуль) місяців, 15 (п`ятнадцять )днів, у пільговому обчисленні 26 (двадцять шість) років 02 (два) місяці, 16 (шістнадцять) дні.

Відповідно до наказу про звільнення відділ фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку установи повинен був провести кінцевий розрахунок із позивачем, а саме виплатити :

- одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового утримання за кожний повний календарний рік служби, на підставі пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (зі змінами та доповненнями) за 20 (двадцять) календарних років;

- премію у відсотках до посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавку за вислугу років за серпень, вересень 2018 року;

- компенсацію за невикористані дні відпустки (19 діб за - 2018 рік) у відповідності до п. 22 розділу II та п 1 розділу III наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 р. за № 377/31829 ( надалі - Наказ №925/5).

31.08.2018 виконувачем обов`язки начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» майором Буром С.В. видано наказ №69/ОС-18 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким підполковника внутрішньої служби Булденка А.А. (М-005640), першого заступника начальника установи - заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Менська виправна колонія (№91)», звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 01.09.2018.

У цей же день відповідачем видано позивачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської експертизи) до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України в Чернігівській області» для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності для подальшої служби на посаді першого заступника начальника установи - заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Менська виправна колонія (№91)», якого звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за власним бажанням з 01.09.2018 (вислуга років становить 20 років 16 днів), кількість днів звільнення від служби через тимчасову непрацездатність за останні 12 місяців становить 125.

19.09.2018 Військово-лікарською комісією здійснено медичний огляд ОСОБА_1 та за даними медичної документації на день звільнення 01.09.2018 встановлено, що захворювання позивача, пов`язане з проходженням служби в поліції; травма позивача (наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (16.02.2018) у вигляді лікворо-гіпертензивного та цефалгічного синдрому), пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт про нещасний випадок форми Н-1 від 20.04.2018 №8), у зв`язку з чим комісія дійшла висновку, що позивач непридатний до служби в поліції, про що складено Свідоцтво про хворобу №53.

06.06.2019 позивач звернувся до начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» із заявою, в якій просив внести зміни до наказу про його звільнення у частині підстави звільнення, а саме: відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Листом від 18.06.2019 №4-9-19/Б-8 відповідач повідомив позивачу, що у зв`язку із проходженням військово-лікарської комісії після звільнення зі служби відсутні підстави для внесення змін до наказу Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» від 31.08.2018 №69/ОС-18 про його звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) щодо підстави звільнення на пункт 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

19.09.2019 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 620/2093/19 було визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» щодо відмови у внесенні змін до наказу від 31.08.2018 №69/0018 «Про звільнення ОСОБА_1 » стосовно підстави звільнення ОСОБА_1 зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Суд зобов`язав Державну установу «Менська виправна колонія (№91)» внести зміни до наказу від 31.08.2018 №69/0018 «Про звільнення ОСОБА 1 » стосовно підстави звільнення, а саме: з пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) на пункт 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №620/2093/19 набрало законної сили 25.10.2019.

До Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» надсилались запити щодо внесення змін до наказу віз 31.08.2018 підставу звільнення ОСОБА_1 та зобов`язання вчинити перерахунок коштів по виплаті одноразової грошової допомоги при звільнення передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", прийнятої на виконання Закону№2262-ХІІ, у якій зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

30.01.2020 за № 5/314 представник позивача отримав відповідь, від відповідача, що ДУ Менська ВК-91 звернулась до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на збільшення - додаткове фінансування для проведення розрахунку з ОСОБА_1 .

З моменту надання відповіді по теперішній час ОСОБА_2 не отримав повного розрахунку по виплаті одноразової грошової допомоги при звільнення передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" , прийнятої на виконання Закону№2262-ХІІ , у якій зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням раніше сплаченої суми.

Не погодившись з не виплатою вказаної суми, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п 5 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України «Виплата грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу здійснюється за місцем їх служби в межах асигнувань, затверджених кошторисом відповідного органу або установи на грошове забезпечення» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2018 №295/5.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до чинного законодавства, Держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України (ч. 1 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»).

Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати (ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України»).

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для поліцейських. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників Національної поліції, які не мають спеціальних звань, а також Кодекс законів про працю України в тій частині, коли спеціальними нормами не врегульовані відносини спеціальними нормативно- правовими актами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015.

Статтею 77 вказаного Закону врегульовано питання звільнення зі служби в поліції.

Згідно ст.102 даного Закону забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно зі ч.І ст. 9 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Дана норма кореспондується пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" , прийнятої на виконання Закону№2262-ХІІ , у якій зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Національній поліції. Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Цією ж статтею передбачено, що право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30.06.1961, незалежно від назви оплати праці і методу її обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Статтею 12 Конвенції установлено, що коли минає термін трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, належної працівнику, має бути проведено відповідно до національного законодавства, колективного договору чи рішення арбітражного органу, або - коли немає такого законодавства, угоди чи рішення - в розумний термін з урахуванням умов контракту або порядку проходження служби.

Відсутність фінансування не є підставою для бездіяльності щодо невиконання зобов`язань по виплаті грошової компенсації, з даного приводу Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суди застосовують принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Зважаючи на наведене судом встановлено, що з боку відповідача була допущена протиправна бездіяльність щодо належного виконання покладених на нього зобов`язань, щодо своєчасного розрахунку з позивачем з моменту видачі наказу на виконання рішення суду від 19.09.2019 від 10.01.2020 № 6/ОС-20 «Про внесення змін до наказу».

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

А саме, в частині визнання протиправною бездіяльність Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» з приводу невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 грн. 30 коп. яка виникла станом на 10.01.2020.

Також суд вважає за необхідне стягнути з Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 грн. 30 коп., яка виникла станом на 10.01.2020.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Департаменту з питань виконання кримінальних покарань виділити Державній установі «Менська виправна колонія (№91)» додаткове фінансування на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 грн. 30 коп., яка виникла станом на 10.01.2020.

Суд зазначає наступне.

По перше, Департамент з питань виконання кримінальних покарань не є відповідачем по справі.

По друге, ця вимога є передчасною і за таких підстав задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи "Менська виправна колонія №91" (пр.Дружби, 5, смт.Макошине, Менський район, Чернігівська область,15652, ), третя особа на стороні відповідача: Департамент з питань виконання кримінальних покарань (вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050, 43501242) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» з приводу невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 (дев`яносто одну тисячу сто вісімнадцять гривень) 30 коп., яка виникла станом на 10.01.2020.

Стягнути з Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні передбаченої пункту 10 Постанови від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 91 118 ( дев`яносто одну тисячу сто вісімнадцять гривень) 30 коп., яка виникла станом на 10.01.2020.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот