Справа № 120/1989/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2020 р. Справа № 120/1989/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2020 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправної відмови відповідача у проведенні виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків та зобов`язання відповідача скласти висновок та прийняти рішення про призначення та проведення виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням виплаченої суми в розмірі 158 580 грн., шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно витягу із наказу начальника ГУ НП у Вінницькій області від 27.03.2018 року за № 57 о/с його звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 02.04.2018 року. Із свідоцтва про хворобу № 186/ЗВ слідує, що виявлене у нього захворювання є таким, що пов`язано з нещасним випадком, що стався 04.11.2017 року. Так, за висновком службового розслідування, що було призначене відповідачем за фактом отримання ним тілесних ушкоджень 04.11.2017 року, відповідач дійшов висновку, що такі тілесні ушкодження були отримані в період проходження служби в поліції, але не при виконанні службових обов`язків. В подальшому, згідно акту розслідування нещасного випадку від 27.02.2018 року, складеного за формою Н-5, комісією, призначеною наказом Могилів - Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області від 28.12.2017 року № 380, також зроблено висновок, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (аналогічний висновок викладений і в акті про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ, затвердженого начальником ГУ НП у Вінницькій області 27.02.2018 року). Однак, не погодившись із вищезазначеним актом розслідування нещасного випадку від 27.02.2018 року, а також із актом про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.02.2018 року він оскаржив їх у судовому порядку. Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 року, залишеним без змін Шостим апеляційним адміністративним судом 18.06.2019 року, позов задоволено повністю та скасовано акт розслідування нещасного випадку від 27.02.2018 року, а також акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.02.2018 року та зобов`язано відповідача скласти нові акти за формою Н-5* та Н-1*, за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Як стверджує позивач, на виконання зазначеного вище рішення суду відповідачем було складено акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 04.11.2017 року від 30.07.2019 року форми Н-5*, а також акт про нещасний випадок (в тому числі поранення) від 07.08.2019 року форми Н-1*, якими підтверджено, що нещасний випадок із ним трапився в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків. У подальшому, постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Київській області" за № 46 від 09.09.2019 року зафіксовано, що травма колишнього співробітника поліції ОСОБА_1 пов`язана з виконанням службових обов`язків, а отримане захворювання - пов`язане з проходженням служби в поліції. Зауважує, що при зміні причини інвалідності, які на його переконання відбулися через протиправні дії відповідача при складанні актів про нещасний випадок, одноразова грошова допомога виплачується в більшому розмірі. Просить суд врахувати, що він отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 158 580 грн., у зв`язку з інвалідністю, але з причиною такої інвалідності, яка первісно в 2018 році була встановлена - "захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції". Отже, зміна причини інвалідності на "захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків" потребує у здійсненні доплати. Звернувшись до відповідача із відповідною заявою та пакетом документів про виплату ОГД, останній листом від 13.11.2019 року за № 2468/04/29-2019 відмовив у такій виплаті у зв`язку із тим, що встановлення інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків, було протягом часу більш ніж шість місяців після звільнення з поліції, а саме 17 місяців, що вказує на відсутність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» підстав для виплати одноразової грошової допомоги. Позивач вважає, що оскільки йому другу групу інвалідності було встановлено в межах шестимісячного строку після звільнення з поліції, проте причину, яка надає йому право на отримання ОГД в більшому розмірі було змінено (встановлено) лише в 2019 році після скасування судом протиправних актів розслідування нещасного випадку та про нещасний випадок невиробничого характеру і зміни постанови ВЛК, тому стверджує, що він має право на отримання ОГД в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. За таких обставин та з метою захисту своїх прав та інтересів, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення. Цією ж ухвалою у відповідача витребувано додаткові докази, необхідні для правильного вирішення справи.

09.06.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15478/20), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує на те, що право на отримання одноразової грошової допомоги звільнений поліцейський має лише у двох випадках, передбачених нормами п. 3 та 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію". При цьому, як стверджує відповідач, переконання позивача про набуття права на отримання грошової допомоги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" є хибним, оскільки позивачу встановлена інвалідність, що дає право на призначення такої виплати, не в межах періоду, передбаченого цією нормою, так як така інвалідність встановлена 12.09.2019 року, а звільнення позивача з органів поліції мало місце 27.03.2018 року, тобто більш ніж шість місяців по тому. Щодо вимоги зобов`язального характер, то відповідач вказує на те, що питання про прийняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги є дискреційними повноваженнями керівника органу Національної поліції, а тому суд в цьому випадку не може підміняти орган владних повноважень та приймати рішення замість нього. За таких обставин відповідач вважає власні дії щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності пов`язаної з виконанням службових обов`язків правомірними, а тому просить суд відмовити у задоволені даного позову.

Дослідивши заяви по суті справи, докази якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення у спірних правовідносин, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області від 27.03.2018 року за № 57 о/с майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відповідно до п. 2 ч. 1 ч. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 2 квітня 2018 року звільнено зі служби в поліції на підставі рапорту від 15.03.2018 року та свідоцтва про хворобу № 186/ЗВ від 12.03.2018 року (через хворобу).

Із свідоцтва про хворобу № 186/ЗВ від 12.03.2018 року вбачається, що захворювання, яке було виявлено у позивача, є таким, що пов`язано з нещасним випадком, що стався 04.11.2017 року. Зокрема, в пункті 11 свідоцтва значиться: "Захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції"; стан після перенесеного ЗЧМТ 04.11.2017 р. струсу головного мозку у вигляді післятравматичного церебрального арахноїдиту з лікворогіпертензивним синдромом, частими стійкими цефалгіями. При цьому, було зазначено, що травма, не пов`язана з виконанням службових обов`язків, одержана під час проходження служби в результаті нещасного випадку.

Так, щодо подій, які мали місце 04.11.2017 року наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області від 30.11.2017 року № 1835 було призначено та проведено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень позивачем. За висновком службового розслідування від 28.12.2017 року було встановлено, що ОСОБА_1 в період чергування близько 04.00 год. 04.11.2017 року виявив невідому особу, яка при наближені поліцейського почала тікати. В подальшому позивач намагався затримати дану особу, а саме, схопивши за ногу в момент, коли невідома особа намагалась перелізти через цегляний паркан, ОСОБА_1 отримав удар цеглиною в область голови. Згідно зазначеного висновку, відповідач констатував, що тілесні ушкодження позивач отримав в період проходження служби в поліції, але не при виконанні службових обов`язків.

Також, за наказом начальника Могилів-Подільського ВП ГУПН у Вінницькій області від 28.12.2017р. № 380 було проведено розслідування нещасного випадку, за результатами якого 27.02.2018 року було складено акт за формою Н-5 де зазначено, що нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби поліції не при виконанні ним службових обов`язків.

Окрім того, згідно акту про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ, затвердженого начальником ГУ НП у Вінницькій області 27.02.2018 року, складеного відносно позивача, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

02.07.2018 року згідно довідки МСЕК серії АВ № 0531249 ОСОБА_1 первинно встановлено 2-гу групу інвалідності з 26.06.2018 року і зазначено причину інвалідності - захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції. В подальшому, ОСОБА_1 за його зверненням на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» було виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою працездатності та встановленням 2-ї групи інвалідності в сумі 158580 грн. згідно платіжного доручення № 7074 від 26.12.2018 року.

Разом із тим, ОСОБА_1 не погодившись із вищезазначеним актом розслідування нещасного випадку від 27.02.2018 року за формою Н-5, а також актом про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.02.2018 року за формою НТ, оскаржив їх у судовому порядку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 року по справі № 810/2010/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зокрема, визнано протиправними та скасовано акт розслідування нещасного випадку від 27.02.2018 року за формою Н-5, а також акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.02.2018 року за формою НТ, за висновками яких нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Крім того, судом зобов`язано ГУ НП у Вінницькій області за фактом нещасного випадку, що стався 04.11.2017 року з позивачем, скласти акти за формою Н-5* та Н-1*, за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби ОСОБА_1 і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

На виконання зазначеного вище рішення суду відповідачем було складено акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 04.11.2017 року, від 30.07.2019 року форми Н-5*, в пункті 5 якого зазначено, що нещасний випадок із позивачем трапився в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно акту № 7 про нещасний випадок (в тому числі поранення), складеного за формою Н-1*, затвердженого 07.08.2019 року заступником начальника ГУ ПН у Вінницькій області, комісія з урахуванням змісту рішень судів, про що йшлося вище, прийшла до висновку про скасування акту Н-5* від 27.02.2018 року та визнала, що нещасний випадок із позивачем трапився в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків (п. 13 Акту).

В подальшому, постановою Військово - лікарської комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" за № 46 від 09.09.2019 року підтверджено, що травма колишнього співробітника поліції, майора поліції, старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Могилів-Подільського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_1 , 1984 р.н. "Стан після перенесеного ЗЧМТ 04.11.2017 р., струсу головного мозку у вигляді післятравматичного церебрального арахноїдиту з лікворогіпертензивним синдромом, частими стійкими цефалгіями", ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. А виявлене у позивача захворювання, ТАК, пов`язане з проходження служби в поліції. При цьому, цією ж постановою відмінено попередню постанову ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Київській області» по причинному зв`язку травми у свідоцтві про хворобу № 186/Зв. від 12.03.2018 року.

Беручи до уваги рішення суду та постанову ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Київській області» № 46 від 09.09.2019 року, 12.09.2019 року згідно довідки МСЕК серії АВ №0083555 , ОСОБА_1 повторно встановлено 2-гу групу інвалідності з 12.09.2019 року і зазначено причину інвалідності - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Враховуючи обставини зміни причин інвалідності, яка виникла у зв`язку з травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків, позивач 16.10.2019 року звернувся до начальника ГУ НП у Вінницькій області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліцію».

За результатами розгляду цієї заяви ОСОБА_1 , відповідачем було складено висновок від 11.11.2019 року, відповідно до якого позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено у зв`язку із тим, що інвалідність позивача встановлена протягом більше шести місяців після звільнення з поліції. Як наслідок, листом від 13.11.2019 року № 2468/04/29-2019 за підписом заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області позивачу повідомлено про зазначені вище причини відмови з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погоджуючись із такою відмовою у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон від 02.07.2015 № 580-VІІІ).

Так, відповідно до частини першої статті 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Отже, вказаною нормою Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ визначено шість підстав, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога поліцейським, при цьому визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції (п. 4), чи отриманого під час виконання ним службових обов`язків (п. 3), різняться та є окремими правовими підставами для призначення і виплати одноразової грошової допомоги особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

У той же час із системного аналізу вищевикладених норм законодавства вбачається, що виплата одноразової грошової допомоги за п. 3 ч. 1 статті 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ здійснюється за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання поліцейським службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Підпунктом 2 пункту 4 розділу 1 Порядку N 4, зі змінами та доповненнями, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Згідно з п. 1 розділу II Порядку N 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 5 розділу III Порядку N 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Отже, зазначені положення Порядку № 4 також ставлять отримання одноразової грошової допомоги в залежність від обставин інвалідності чи втрати працездатності поліцейським під час виконання ним службових обов`язків.

Частиною 1 статті 99 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ встановлено розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання. Зокрема, підпунктом «б» пункту 3 частини першої статті 99 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ передбачено, що визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності ІІ групи, розмір одноразової грошової допомоги становить 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги слугував той факт, що повторна інвалідність позивача, причини отримання якої пов`язані внаслідок виконання ним службових обов`язків, була встановлена лише 12 вересня 2019 року, тобто поза межами шестимісячного терміну після звільнення з поліції.

Разом із тим як уже було встановлено судом вище, згідно довідки до акту МСЕК серії АВ №0531249, первинно позивачу було встановлено 2-гу групу інвалідності з 26.06.2018 року із зазначенням причин інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції, а не у зв`язку з виконанням службових обов`язків, саме з причин протиправності дій відповідача під час складання акту про розслідування нещасного випадку, що стався 04.11.2017 року від 27.02.2018р. за формою Н-5 та акту про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.02.2018 року за формою НТ.

Тобто, первинно позивачу було встановлено другу групу інвалідності в межах шестимісячного строку після його звільнення з поліції.

Водночас, вирішальним моментом в межах даної адміністративної справи є наявність рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 року по справі № 810/2010/18 про визнання протиправним і скасування акту розслідування нещасного випадку від 27.02.2018 року за формою Н-5*, а також акту про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.02.2020 року за формою НТ* та зобов`язання відповідача скласти нові акти за формою Н-5* та Н-1* з зазначенням у висновках про те, що нещасний випадок який трапився із позивачем в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Відтак, з моменту набрання рішенням Київського окружного адміністративного суду законної сили (18.06.2019 року), оскаржувані акти втратили свою дію з моменту їх прийняття та вважаються з того часу (27.02.2018 року) протиправними. Як наслідок, порушення права позивача та отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ, тривало з 2018 року саме з вини відповідача.

При цьому позивач мав можливість реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-IV та подати усі необхідні документи, передбачені пунктом 5 розділу III Порядку N 4 для проведення такої виплати, лише після складання відповідачем на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 року акту повторного розслідування нещасного випадку за формою Н-5*, що мало місце лише 30.07.2019 року та акту № 7 про нещасний випадок за формою Н-1*, в яких міститься висновок про те, що нещасний випадок із ОСОБА_1 трапився в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків, а також прийняття Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» постанови № 46 від 09.09.2019 року про визнання отриманої позивачем травми та захворювання таким, що пов`язане із проходженням служби в поліції та відміною попередньої постанови ВЛК від 12.03.2018 року.

Тобто, саме із-за протиправності попередніх дій відповідача щодо обставин розслідування нещасного випадку та безпідставно прийнятого рішення про те, що травма позивача не була пов`язана із виконанням ним службових обов`язків, повторний огляд ОСОБА_1 та встановлення йому другої групи інвалідності з зазначенням причин інвалідності «травма, пов`язана з виконання службових обов`язків» (довідка до акту огляду МСЕК АВ №0083555 від 12.09.2019р.) мало місце лише 12.09.2019 року, тобто після спливу шести місяців після звільнення позивача з поліції.

З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що зазначена відповідачем обставина (встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення) не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного пунктом 3 частини першої статті 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ не з вини позивача, а у зв`язку із складанням ГУ НП у Вінницькій області усіх документів, необхідних для встановлення інвалідності, а саме, акта за формою Н-5* від 30.07.2019р., акта № 7 від 07.08.2019р. за формою Н-1* та постанови ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Київській області» №46 від 09.09.2019 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 року.

Більше того, у спірній ситуації слід враховувати, що первинно друга група інвалідності встановлена позивачу з 26.06.2018 року, тобто в межах шестимісячного терміну після звільнення останнього з органів поліції, і обставини отримання позивачем травми 04.11.2017 року при виконанні ним службових обов`язків на той час існували, проте безпідставно не визначені відповідачем у попередньо скасованих актах.

Повторюючись, суд вкотре звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ право на виплату одноразової грошової допомоги поліцейського виникає з факту визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

Таким чином, до складання акта за формою Н-1* від 07.08.2019 та постанови ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Київській області" №46 від 09.09.2019 року позивач був позбавлений права звернутись до МСЕК для встановлення інвалідності із зазначенням інших причин - "травма, пов`язання виконанням службових обов`язків", оскільки складені відносно позивача до цього часу попередні документи не встановлювали дану обставину, на підставі чого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ виникає право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, встановленому п.п. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 цього ж Закону - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Отже, після звільнення позивача зі служби в поліції та до складання акту за формою Н-1* від 07.08.2019 та постанови ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Київській області" №46 від 09.09.2019 року, позивач був позбавлений права на встановлення інвалідності по причині отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Як наслідок, суд доходить висновку, що з дати встановлення позивачу інвалідності, що зазначена в довідці до акту огляду МСЕК серії АВ № 0083555 від 12.09.2019р., у позивача і виникло право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ.

Саме такий правовий висновок у подібних правовідносинах був зроблений Верховним Судом у постанові від 13.12.2019 у справі № 2040/6159/18.

Що ж доводів відповідача з приводу відсутності правових підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із встановленням інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків лише - 12.09.2019 року, тобто протягом часу більш ніж шість місяців після звільнення з поліції, то такі суд вважає безпідставними, оскільки причини, за яких відбулось порушення прав позивача викликані саме протиправністю дій відповідача та його актів, а тому останній не вправі перекладати свою провину у спірній ситуації та позивача та позбавляти його законного права на отримання відповідної виплати.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є протиправними, а тому в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо іншої частини позовних вимог про зобов`язання відповідача скласти висновок та прийняти рішення про призначення та проведення виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням виплаченої суми в розмірі 158580 грн., шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, суд зазначає наступне.

Процедура призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначена в розділі ІV Порядку № 4. Зокрема, згідно пункту 1 цього розділу у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно пункту 2 розділу ІV Порядку № 4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови (пункт 3 розділу ІV Порядку № 4).

Тобто, у межах відповідної процедури призначення та виплати ОГД беруть участь фінансові підрозділи органу поліції, які складають відповідний висновок та керівник органу поліції як окремий суб`єкт, якому належить виключне право в затвердженні/відмові в затвердженні висновку про призначення ОГД та прийняття рішення у формі наказу про виплату такої допомоги чи письмового повідомлення про відмову у проведенні такої виплати. Отже, в питаннях призначення одноразової грошової допомоги існує певна етапність та черговість дій відповідних суб`єктів. При цьому прийняття такого рішення відноситься до виключних дискреційних повноважень керівника чи особи, на яку покладено виконання таких функцій ГУ НП у Вінницькій області, і в цьому випадку суд не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, тому на переконання суду вірним способом захисту прав позивача в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такої допомоги згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ.

Саме такий спосіб захисту порушеного права був підтриманий та визнаний прийнятним Верховним Судом у постанові від 11.06.2020 по справі № 822/1905/17, де досліджувалися подібні правовідносини та в яких зроблено висновок про неможливість суду підміняти компетентний орган у реалізації його повноважень.

Отже в цій частині позовні вимоги належить задовольнити частково.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак, позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, а отже судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, з урахуванням висновків суду у даній справі про наявність у ОСОБА_1 права на отримання такої допомоги у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 );

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, буд. 10, м. Вінниця, 21050; ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович