Справа № 640/3894/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року м. Київ № 640/3894/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника Головного управління Державної податкової служби у місті Києві Стельмах Н.Д., у відсутність інших учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Стужук Павло Петрович, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, про визнання дій протиправними, скасування постанови,

установив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Стужук Павло Петрович про:

- визнання дій старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Стужука Павла Петровича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2020 в рамках виконавчого провадження №61027700, - неправомірними;

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2020 у виконавчому провадженні №61027700.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що державним виконавцем прийнято виконавчий документ до виконання з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Окрім того, позивач стверджує, що не отримувала постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №61027700, що свідчить про порушення відповідачем чинного законодавства щодо порядку її надсилання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, а також залучено до участі у справі третю особу та витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №61027700.

Враховуючи, що у встановлений ухвалою суду від 26.05.2020 строк матеріали виконавчого провадження №61027700 надано не було, ухвалою суду від 24.06.2020 у відповідача повторно витребувано матеріали вказаного виконавчого провадження. Також даною ухвалою суду у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (ГУ ДПС у м. Києві) витребувано: належним чином засвідчену копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 10.05.2019 №Ф-230189-17 У та докази її надіслання ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення або вручення даної вимоги позивачу особисто; письмові пояснення та відповідні докази щодо звернення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-230189-17 У до примусового виконання до відкриття виконавчого провадження №61027700.

Ухвалю суду від 13.07.2020 у відповідача також витребувано письмові пояснення та відповідні докази щодо направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №61027700 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового направлення. Державним виконавцем повідомлено про великий обсяг роботи та відсутність можливості надати пояснення, в той час, коли всі наявні докази містяться в матеріалах виконавчого провадження.

В засіданні представник ГУ ДПС у місті Києві просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на їх необґрунтованість. Інші учасники справи в засіданні не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Отже суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

10.05.2019 ГУ ДПС у м. Києві винесено вимогу від 10.05.2019 №Ф-230189-17 У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21 030,90 грн.

Дана вимога за заявою контролюючого органу передана на виконання до Оболонського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою старшого державного виконавця Оболонського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.20 відкрито виконавче провадження №61027700 про примусове виконання вимоги від 10.05.2019 № Ф-230189-17 У.

Не погодившись з такою постановою, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ.

Так, згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 7 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

В свою чергу, статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з пунктами 6, 7 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В той же час згідно з пунктами 1, 2 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом частин першої, другої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, який може бути пред`явлений до примусового виконання шляхом подання відповідної заяви стягувачем протягом трьох місяців, які обчислюються з дня набрання такою вимогою законної сили.

Таким чином, при надходженні виконавчого документа виконавець має перевірити дату набрання ним законної сили та дотримання строку пред`явлення його до виконання. У разі недотримання цього строку, вимога про сплату боргу повертається стягувачу без прийняття до виконання відповідно до пункту 1 або 2 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначила, що відповідачем відкрито виконавче провадження всупереч порушення тримісячного строку пред`явлення вимоги до виконання. Водночас, стягувачем не надано, а відповідачем не перевірено чи направлялася вимога позивачу, тобто чи набрала вона чинності та чи не пропущений строк її пред`явлення до виконання.

Так, згідно частин першої, четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469) вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності) (п. 5 пункту 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що вимога про сплату недоїмки набуває чинності (є узгодженою) після закінчення десятиденного строку, який обчислюється з дня отримання вимоги платником або, у разі її оскарження, з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду.

З матеріалів справи вбачається, що спірна вимога направлена контролюючим органом на адресу позивача 15.05.2019, проте повернулася третій особі без вручення адресату з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з пунктами 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за №270 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Таким чином, спірна вимога є узгодженою з 16.06.2019. Разом з тим, заява ГУ ДПС у м. Києві про відкриття виконавчого провадження подана в грудні 2019 року, тобто з пропуском тримісячного строку пред`явлення до виконання. Будь-яких інших пояснень щодо строку пред`явлення вимоги до державної виконавчої служби лише у грудні 2019 року - третьою особою не надано.

Ці обставини є підставою для скасування оскаржуваного позивачем рішення про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, суд зазначає, що у державного виконавця відсутні повноваження здійснювати додаткову перевірку дати набрання виконавчим документом чинності, яка вказана у ньому. Тому, суд констатує, що безпідставне відкриття виконавчого провадження мало місце не з вини відповідача та не внаслідок протиправності його дій.

Щодо доводів позивача, що їй не надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, то суд зазначає, що частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" дійсно передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали виконавчого провадження №61027700 не містять відомостей про направлення позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження у цьому виконавчому провадженні рекомендованим поштовим відправленням.

Таким чином, зазначені обставини вказують на порушенням державним виконавцем приписів частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" щодо порядку повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.

З урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та визнання дій щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, доходить висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявних у справі квитанцій позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 1681,60 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Стужук Павло Петрович, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, про визнання дій протиправними, скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Стужука Павла Петровича щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження №61027700.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Стужука Павла Петровича про відкриття виконавчого провадження №61027700 від 23.01.2020.

Стягнути з Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 287, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Маршала Тимошенка, будинок 2-Д, місто Київ, 04212, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 35018577).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Стужук Павло Петрович (місцезнаходження особи: вулиця Маршала Тимошенка, будинок 2-Д, місто Київ, 04212).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Шолуденка, будинок 33/19, місто Київ, 04116, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43141267).

Повний текст виготовлено та проголошено в судовому засіданні 17.07.2020.

Суддя О.М. Чудак