Справа № 500/154/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/154/20 пров. № А/857/5221/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля»,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року (суддя Подлісна І.М., час ухвалення не вказаний, місце ухвалення м.Тернопіль, дата складання повного тексту 19.03.2020 року),

в адміністративній справі №500/154/20 за позовом Управління Держпраці у Тернопільській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля»,

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

встановив:

У січні 2020 року позивач Управління Держпраці у Тернопільській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля», в якому просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача, а саме: зупинити експлуатацію обладнання, до усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці, зокрема: - зварювальну установку ЗД-306/3, ін.№12381; - заточувальний верстат ТШН-400; - зерносушарку (модель 1132, вип. 2011р., Україна); - трансформаторну підстанцію КТП №438.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року позов задоволено повністю. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля», а саме: зупинити експлуатацію обладнання, до усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці, зокрема: - зварювальну установку ЗД-306/3, ін.№12381; - заточувальний верстат ТШН-400; - зерносушарку (модель 1132, вип. 2011р., Україна); - трансформаторну підстанцію КТП №438.

З цим рішенням суду першої інстанції від 17.03.2020 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним, необгрунтованим, прийняте з порушенням матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що зупинення роботи підприємства згідно Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» можливе лише у випадку належного обгрунтування Управлінням Держпраці необхідності застосування таких заходів. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Проте, на думку апелянта, позивач не довів обгрунтованість обрання такого заходу як зупинення експлуатації роботи підприємства та ступінь загрози життю та здоров`ю громадян, з урахуванням виявлених під час перевірки порушень. Також зазначає апелянт, що виявлені під час перевірки порушення законодавства у сфері охорони праці є такими, що можуть бути усунені шляхом надання припису, накладення адміністративного стягнення на посадових осіб відповідача або застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій. Крім цього, повне зупинення експлуатації (роботи) товариства є крайнім заходом, який несе значні негативні фінансові наслідки працівникам та бюджету, тому має застосовуватись лише якщо іншими заходами неможливо забезпечити безпеку для життя та здоров`я людей.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 17.03.2020р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач Управління Держпраці у Тернопільській області із апеляційними вимогами не погодився, подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду від 17.03.2020р. без змін.

Відповідач Сільськогосподарське ТзОВ «Поділля» із відзивом на апеляційну скаргу не погодився, подав суду апеляційної інстанції відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій вказує, що вимоги позивача стосовно повного зупинення роботи підприємства не відповідають тяжкості тих порушень, які зазначені в акті перевірки.

Судом апеляційної інстанції отримано клопотання від позивача Управління Держпраці у Тернопільській області та відповідача Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля» про розгляд справи за відсутності їх представників.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін та їх представників.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу Управління Держпраці у Тернопільській області від 26.11.2019р. №1088 «Про проведення планової перевірки Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля», направлення на проведення перевірки суб`єкта господарювання від 26.11.2019р. №680, посадовими особами Управління Держпраці у Тернопільській області у період з 03.12.2019р. по 05.12.2019р. було проведено перевірку Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у діяльності. За результатами перевірки складено Акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 05.12.2019р. №63 (а.с. 4-7).

Із змісту вказаного Акту перевірки від 05.12.2019р. видно, що перевіркою встановлено порушення Сільськогосподарським ТзОВ «Поділля»: 1) не всі інструкції з охорони праці для працівників і по видах робіт видані під розпис працівникам під час проведення первинного інструктажу з охорони праці. Розділ V п.4 НПАОП 0.00-4.15-98 Положення про розробку інструкцій з охорони праці. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 2) не всі інструкції з охорони праці переглянуті у встановлені терміни (не рідше 1 раз на 5 років, а для робіт підвищеної небезпеки 1 раз в 3 роки). Розділ VI п.1 НПАОП 0.00-4.15-98 Положення про розробку інструкцій з охорони праці. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 3) не заповнено згідно вимог журнал інструктажів з охорони праці на робочих місцях (номера інструкцій, дати та підписи працівників, тощо). п.6.10 НПАОП 0.00-4.12-05 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці. Порушено ст.18 Закону України «Про охорону праці»; 4) підприємство не отримало дозвіл на експлуатацію обладнання (устаткування) підвищеної небезпеки: газове обладнання (сушка) п.2 додатку 3; діючі електроустановки понад 1000 В (підстанція), п.8 додатку 3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. №1107, ст.21 Закону України «Про охорону праці» експлуатація устаткування підвищеної небезпеки. Постанова КМУ №48 від 07.02.2018р.; 5) відсутня декларація на роботи підвищеної небезпеки відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці (збереження та переробка зерна, зварювальна установка) п.15, п.19 додатку 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1107. Стаття 21 Закону України «Про охорону праці»; 6) до зварювальних робіт застосовуються саморобні електродотримачі, що не допускається п.2.17 розділу V НПАОП 0.00-1.71-13 Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 7) заточений верстат в майстерні не обладнано захисним огородженням абразивного круга, що є порушенням п.1.4 розділу III НПАОП 0.00-1.71-13 Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 8) заточувальний верстат не обладнано підручниками, захисними екранами, що є порушенням п.13 Розділу III НПАОП 0.00-1.71-13 Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 9) при в`їзді на територію не встановлено схематичний план руху транспортних засобів та працівників з показом дозволених та заборонених напрямків, поворотів, зупинок, в`їздів, виїздів тощо, що є порушенням п.1.8 розділу XIII НПАОП 0.00-1.62-12 Правил охорони праці на автомобільному транспорті. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 10) не проведено інструктаж на І групу допуску з всіма працівниками підприємства, не оформлено записи 1 раз в рік, що є порушенням п.2.1.3 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів; Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 11) не переглянуто перелік робіт, які виконуються в електроустановках за наказом-розпорядженням і в порядку поточних схем, що є порушенням п.3.2.9 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 12) в ремонтній майстерні експлуатується автомат-вимикач з відкритими струмопровідними частинами, що є порушенням п.1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 13) в ремонтній майстерні використовується переносний світильник з напругою 220 В, що є порушенням п. 6.7.40 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 14) не переглянуто і не внесено зміни до однолінійних схем електроустановок, що є порушенням п.8.7.3 НПАОП 40.1- 1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. Порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці»; 15) підприємство не отримало дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки діючі електроустановки понад 1000 В. (трансформаторна підстанція 10/04 кВ потужністю 160 кВт. №438). Порушено ст.21 Закону України «Про охорону праці», п.8 дод.3 постанови КМУ №48 від 07.02.2018р..

На підставі висновків вищевказаного Акту від 05.12.2019р. посадовими особами Управління Держпраці у Тернопільській області директору Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля» винесено Приписи щодо усунення виявлених порушень №75/155/19/19 від 04.12.2019 року, №63/158/19/19 від 05.12.2019 року та №63 від 05.12.2019 року (а.с. 60, 61, 62-63).

На виконання вимог Припису №63 від 05.12.2019р. директор Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля» повідомив Управління, що пункти 1,2,3,6,7,8,9,10,11,12,13,14 цього Припису виконані; пункти 4,5,15 знаходяться в стадії виконання; після виконання буде дана додаткова інформація (а.с. 64).

Також встановлено, що на підставі наказу Управління Держпраці у Тернопільській області від 02.03.2020 року №356 «Про проведення позапланової перевірки Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля», направлення на проведення перевірки суб`єкта господарювання від 02.03.2020 року №148, посадовими особами управління Держпраці у Тернопільській області, у період з 03.03.2020р. по 05.03.2020р. було проведено перевірку Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. За результатами перевірки складено Акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 03.03.2020р. №21/158/19/20 (а.с. 66-68).

Із змісту вказаного Акту перевірки від 03.03.2020р. видно, що позаплановою перевіркою встановлено порушення Сільськогосподарським ТзОВ «Поділля»: 1) підприємство не отримало дозвіл на експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки: газове обладнання (зерносушка) п.2 додаток 3; діючі електроустановки понад 1000 В, трансформаторна підстанція 10/04 кВ потужністю 160кВ, п.8 додатку 3 Постанови КМУ №48 від 07.02.2018р. Експлуатація устаткування підвищеної небезпеки. Порушено ст.21 Закону України «Про охорону праці»; 2) не подано декларацію на роботи з підвищеної небезпеки: - зберігання та переробка зерна п.15 додаток 6; - зварювальна установка п.19 Постанова КМУ №48 від 07.02.2018р. Перелік видів робіт з підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі відповідності декларації вимогам законодавства з охорони праці. Порушено ст.21 Закону України «Про охорону праці».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля», а саме: зупинення експлуатації обладнання, до усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці, зокрема: - зварювальної установки ЗД-306/3, ін.№12381; - заточувального верстату ТШН-400; - зерносушарки (модель 1132, вип. 2011р., Україна); - трансформаторної підстанції КТП №438, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 2 вищезгаданого Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно ч.1, ч.4 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства (ч.8 ст.7 Закону).

Також колегія суддів враховує, що відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 (далі Положення №96), Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно п.7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 16 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затв. Наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015р. №340 передбачено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань, зокрема, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що відповідно до ст.4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням та базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно статті 13 цього Закону, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 статті 21 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно ст.39 Закону України «Про охорону праці», посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих (ч.1 ст.39 Закону).

Так, з матеріалів справи видно і зазначено судом вище, що у період з 03.12.2019р. по 05.12.2019р. було проведено перевірку Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у діяльності. За результатами перевірки складено Акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 05.12.2019р. №63, у якому зафіксовано порушення Товариством вимог законодавства про охорону праці.

Також, у період з 03.03.2020 року по 05.03.2020 року було проведено позапланову перевірку щодо стану виконання Припису про усунення виявлених порушень №63 від 05.12.2019 р.. За результатами перевірки складено Акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 03.03.2020р. №21/158/19/20.

Цією позаплановою перевіркою було встановлено, що станом на 05.03.2020 року відповідачем Сільськогосподарським ТзОВ «Поділля» не виконано усіх вимог Припису №63 від 05.12.2019 р., щодо дотримання вимог законодавства про охорону праці.

Таким чином, на час розгляду справи в суді першої інстанції, доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишались, продовжували створювати загрозу життю та здоров`ю людей, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що наявність наведених порушень вимог щодо експлуатації обладнання підвищеної небезпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відносно доводів апеляційної скарги про те, що виявлені під час перевірки порушення законодавства у сфері охорони праці є такими, що можуть бути усунені застосуванням до суб`єкта господарювання фінансових санкцій, то колегія суддів враховує, що відповідно до ст.43 Закону України «Про охорону праці», сплата штрафу не звільняє юридичну або фізичну особу, яка відповідно до законодавства використовує найману працю, від усунення виявлених порушень у визначені строки.

Враховуючи наведені обставини, судом першої інстанції надано належну оцінку доводам позивача та обґрунтовано застосовано заходи реагування.

Щодо факту часткового усунення виявлених порушень відповідачем, то колегія суддів звертає увагу на те, що на час подання позивачем відповідного позову і станом на час розгляду справи в суді першої інстанції такі порушення існували та усунуті не були. Як уже було зазначено, питання щодо перевірки та встановлення факту усунення таких порушень врегульовано положеннями ч.5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що справи про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду потребують швидкого вирішення у зв`язку із порушеннями законодавства про охорону праці, що несуть загрозу життю та здоров`ю працюючим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Сільськогосподарського ТзОВ «Поділля» є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтувань щодо відсутності підстав для зупинення експлуатації конкретно кожного із обладнання, а саме щодо: - зварювальної установки ЗД-306/3, ін.№12381; - заточувального верстату ТШН-400; - зерносушарки (модель 1132, вип. 2011р., Україна); - трансформаторної підстанції КТП №438.

Загальні ж доводи апелянта про те, що немає підстав для зупинення експлуатації (роботи) підприємства, являються безпідставними, оскільки у розглядуваному адміністративному позові предметом спору являється застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, шляхом зупинення експлуатації окремого обладнання (зварювальної установки, заточувального верстату, зерносушарки, трансформаторної підстанції), до усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 17.03.2020 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.10 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року в адміністративній справі №500/154/20 за позовом Управління Держпраці у Тернопільській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 16.07.2020 року