Справа № 524/3667/20
Суддя: Вінтоняк Н. Д.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3667/20
Провадження №2-а/524/189/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції, інспектора БПП 1 батальйону роти № 4 УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корогода Олександра Вікторовича , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАМ № 2641582 від 06 червня 2020 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 червня 2020 відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2641582 за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він цього ж дня, близько 08 год. 07 хв. в м. Кременчуці по вул. Козацькій, керуючи вантажним автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних транспортних засобів, маса яких перевищує 3,5 т., заборонено) та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі -ПДР України).

З постановою позивач не згоден, вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував, його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому що він є фізичною особою-підприємцем, видом діяльності якого є 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту». Транспортний засіб ЗІЛ 130, державний номерний знак НОМЕР_1 , який переобладнаний в кран маніпулятор, використовується позивачем для надання послуг населенню, а відтак дія знаків 3.1-3.8,3.11 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян. Посилаючись на те, що він рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.3. ПДР України «Рух вантажних автомобілів заборонено» виключно для того, щоб надати послуги приватній особі, а також те, що інспектором порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснено йому прав, не надано можливості подати пояснення та скористатися правовою допомогою, позивач просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Ухвалою судді від 30 червня 2020 року після усунення недоліків, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, залучено до участі по справі Департамент патрульної поліції у якості співвідповідача та витребувано документи, запропоновано відповідачам подати відзив на позов та докази.

09 липня 2020 року на адресу суду надійшли відзиви від відповідачів та витребувані судом докази, а саме диск з відеозаписом та належним чином засвідчена копія постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачі вважають, що позивач жодним чином не повідомляє, як саме на нього, як водія транспортного засобу, поширюється дія норми ПДР, що б дозволяла йому рух в зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та не надає до позовної заяви жодних доказів на підтвердження даних обставин.

Вважають, що постанова ухвалена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, доказів, які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано.

20 липня 2020 року на адресу суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій він зазначив, що ПДР не порушував, жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачі не надали, на диску зафіксована лише процедура притягнення позивачамдо відповідальності, а відтак його вина нічим не підтверджена.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.06.2020 року інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції у відношенні ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №2641582 ч.1 ст.122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 06 червня 2020 року, близько 08 год. 07 хв., ОСОБА_1 в м. Кременчуці по вул. Козацькій, керуючи вантажним транспортним засобом ЗІЛ 130, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних транспортних засобів, маса яких перевищує 3,5 т., заборонено) та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 ПДР України.

Згідно з інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, код КВЕД, серед інших, 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.4.в. ПДР України визначено заборонні дорожні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. В свою чергу, відповідно до дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Водночас, дія зазначеного дорожнього знаку не поширюється : на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозить групи людей.

Зона дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення руху ТЗ в зоні дії знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем наданий відеозапис.

Дослідивши надай відеозапис, суд зазначає, що на ньому зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України до суду не надано.

Отже, єдиним наданим доказом є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така позиція суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, відсутність належних доказів вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Доводи відповідачів, які містяться у відзиві на позовну заяву, що позивач визнав, що їхав на вантажному транспорті в зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено»., не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, факт порушення не підтверджено належними та допустимими доказами, до того ж, заперечується самим позивачем шляхом подання позовної заяви до суду.

Беручи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Доводи позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати по справі в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції, інспектора БПП 1 батальйону роти № 4 УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корогода Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2641582 від 06 червня 2020 року, винесену інспектором БПП 1 батальйону роти № 4 УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Корогода Олександром Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції (, 03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , місце реєстрації: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адмыныстративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк