Справа № 726/728/20
Суддя: Проскурняк І. Г.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/728/20
Провадження №2-а/726/36/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі головуючого судді: Проскурняка І. Г. за участю секретаря судових засідань Богонос Г.Й. розглянувши справу за адміністративним позовом Смотрицького А.В. в інтересах ОСОБА_1 до старшого інспектора УПП ВБДР в Чернівецькій області Грицюк Івана Миколайовича , Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до старшого інспектора УПП ВБДР в Чернівецькій області Грицюк Івана Миколайовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення моральної шкоди.

В позові посилається на те, що 27.01.2020 року старшим інспектором ВБДР УПП в Чернівецькій області Грицюком І.М. відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ДПО 18 №741514 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 23.01.2020 року о 15.35 год. на перехресті вул.Герцена та Чорноморської проводив роботи по прочищенню зелених насаджень на вулиці та не огородив місце проведення робіт відповідним знаком, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 140 КУпАП. Позивач зазначає, що 23.01.2020 року бригадою Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт виконувались роботи по знесені аварійного дерева на розі вулиць Герцена Чорноморська в м.Чернівці. ОСОБА_1 займає адміністративну посаду в тресті зеленого господарства, а саме є заступником керуючого, однак цього дня він був відсутній на місці проведення робіт і спілкувався з інспектором ОСОБА_2 , виключно по мобільному телефоні. З незрозумілих причин інспектор ОСОБА_2 через чотири дні, тобто 27.01.2020 року під час випадкової зустрічі з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , де виконувались роботи працівниками тресту зеленого господарства, вирішив скласти відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за події які відбулися 23.01.2020 року. Крім того, не зрозуміло, що саме заважало інспектору ОСОБА_2 скласти 23.01.2020 року протокол або постанову відносно посадової особи тресту зеленого господарства, яка була на місці виконання робіт на розі вулиць Герцена Чорноморська в м.Чернівці в разі виявлення адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що 27.01.2020 року інспектором ОСОБА_2 постанова в присутності ОСОБА_1 не складалась, жодних письмових пояснень ні у нього, ні у інших присутніх не відбирались. Даний факт підтверджується відсутністю його підпису в постанові, а також відмітки про його відмову від отримання копії постанови та копія постанови не надсилалась ОСОБА_1 за місцем його проживання.

Однак, 15.05.2020 року в приміщенні тресту зеленого господарства ОСОБА_1 було ознайомлено з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію у відкритому виконавчому провадженні №61691155, з якої він дізнався про винесення відносно нього 27.01.2020 року вищевказаної оскаржуваної постанови. 20.05.2020 року позивач отримав відповідь на його адвокатський запит, що постанова про накладення адміністративного стягнення направлена для примусового виконання до Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області та про відсутність відеозаписів від 27.01.2020 року. Згідно з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 постанова у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 140 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Аналіз постанови серії ДПО 18 №741514 від 27.01.2020 року свідчить про те, що зазначених вимог Інструкції інспектор ОСОБА_2 не дотримався в повному обсязі.

Позивач зазначає, що незаконними діями відповідача було завдано моральну шкоду, яка полягає в наступному. Працівниками УПП ВБДР в Чернівецькій області неодноразово відносно ОСОБА_1 виносились постанови про накладення адміністративного стягнення по справам про адміністративне правопорушення. Зокрема постанови серії НК №401733 серії НК №402276 в 2019 року. Не бажаючи витрачати час на судові засідання, пошук адвоката, який може оскаржити вказані постанови ОСОБА_1 сплачував ці штрафи, хоча зміст даних постанов викликає питання щодо їх законності. Відповідач ще до подій, які мали місце 23.01.2020 та 27.01.2020 року був знайомий з ОСОБА_1 , оскільки перебував в команді патрульних екіпажів, патрульні поліцейські яких виносили відносно нього вищевказані постанови. 27.01.2020 року відповідач під час випадкової зустрічі з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 явно виражаючи антипатію та не приязне відношення до нього, не звертаючи увагу на пояснення щодо відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, памятаючи те, що ОСОБА_1 не оскаржує винесені постанови та сумлінно сплачує штрафи, склав у його відсутність оскаржувану незаконну постанову. Протиправні дії відповідача викликали у ОСОБА_1 стресовий стан та душевні переживання, недовіру щодо справедливості та неупередженості працівників патрульної поліції під час виконання своїх посадових обов`язків. Внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності нормальний спосіб життя ОСОБА_1 був порушений, він почав погано спати, в нього погіршився стан здоров`я, оскільки він перебуває на обліку з приводу захворювання на цукровий діабет. Таким чином, враховуючи характер неправомірних дій інспектора ОСОБА_2 глибину моральних страждань, які зазнав ОСОБА_1 , вважає що розмір моральної шкоди становить 5 000 гривень.

Позивач також звертає увагу на те, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичної (правової ) допомоги від 18.05.2020 року та відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 8716,67 гривень за 13 годин 15 хвилин роботи.

Просить суд поновити строк на оскарження постанови серії ДПО 18 №741514 від 27.01.2020 року. Визнати дії старшого інспектора ВБДР УПП в Чернівецькій області Грицюка І.М., щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №741514 від 27.01.2020 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 140 КУпАП - протиправними. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №741514 від 27.01.2020 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.140 КУпАП, а провадження у справі закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції (вул.Заводська, 22 м.Чернівці, 38007, код за ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 16.02.2001 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області, адреса місця проживання / реєстрації АДРЕСА_2 5 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції (вул.Заводська, 22 м.Чернівці, 38007, код за ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 16.02.2001 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області, адреса місця проживання / реєстрації АДРЕСА_2 понесені судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Національної поліції України Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні повідомила, що не визнає позовні вимоги, у зв`язку із тим, що інспектор ВБДР УПП в Чернівецькій області Грицюк І.М. виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі чинного законодавства. Просила відмовити у задоволені позову.

Відповідач старший інспектор УПП ВБДР в Чернівецькій області Грицюк Іван Миколайович у судовому засіданні появснив, що заперечує проти задоволення позовних вимог та просив залишити постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ДПО 18 №741514 від 27.01.2020 року без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково.

Згідно копії постанови серія ДПО №741514 від 27.01.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 притягнуно до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 140 КУпАП. Однак зі змісту постанови вбачається, що постанова складалася без участі ОСОБА_1 та не була йому вручена.(а.с.8).

Відповідно до Постанови серія ВП №61691155 від 02.04.2020 року встановлено, що накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (а.с.14).

Згідно Постанови серія ВП №61691155 від 23.04.2020 року встановлено, що звернуто стягнення на заробітню плату боржника ОСОБА_1 (а.с.15).

Дослідивши рецепт виданий міською поліклінікою №1 рецепт №002483 від 11.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 призначено лікування, однак позивачем не доведено, що причиною погіршення його фізичного стану було саме неправомірність дій старшого інспектора ОСОБА_2 (а.с. 34).

Згідно Акту обстеження ділянки вулично шляхової мережі від 23.01.2020 року встановлено, що старший інспектор ВБДР УПП в Чернівецькій області Гринчук І.М, склав Акт обстеження на перехресті вул.Герцена та вул. Чорноморська про відсутність огородження місць проведення дорожніх робіт, а саме відсутнє огородження місць проведення робіт та дорожніх знаків, однак без участі особи яку притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, постанова у справі про адміністративне правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. В той же час, п.3 розділу ІІ вищевказаної Інструкції передбачено, що при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ч.1-3 ст.140 КУпАП (коли протокол не складається), до неї необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично шляхової мережі, форма якого затверджена в додатку №2 до Інструкції з відповідними замірами та схемою.

Однак, в супереч зазначеним нормам справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглянута у його відсутність, через чотири дні з моменту виявлення адміністративного правопорушення та ще й не на місці його вчинення, оскільки була винесена за адресою м.Чернівці, вул.Буковинська, 4.

Також інспектор ОСОБА_2 , в порушення вимоги ч.2 ст.283 КУпАП у постанові не зазначив, які конкретно дорожні знаки не були встановлені на місці проведення дорожніх робіт.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Що стосується позовної вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 у сумі 5000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди та про стягнення понесених судових витрат, суд відмовляє у її задоволенні виходячи з наступного.

За ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша). Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (пункти 1-4 частини другої); моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя).

В обґрунтування заявленої вимоги про стягнення 5 000 гривень моральної шкоди позивачем вказано, що внаслідок прийняття оскаржуваної постанови він зазнав душевних страждань і переживань.

На думку суду, вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою, так як лише констатація завдання душевних страждань не є достатнім для стягнення моральної шкоди. Позивачем не наведено в чому полягали моральні страждання та переживання, а також чим підтверджуються такі переживання, страждання, не наведено розрахунку розміру моральної шкоди.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4 зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З огляду на необґрунтованість вимоги про стягнення моральної шкоди та не надання суду доказів, така вимога задоволенню не підлягає.

Стосовно вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат .

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та з витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому слід стягнути з відповідача вартість судового збору у сумі 420,40 гривень на користь позивача за оплату позовної вимоги, яка була судом задоволена.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Дослідивши Витяг з договору №05/20 про надання юридичної (правової) допомоги, в якому не визначено розмір суми оплати гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу та згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести, не зазначено, що позивач ознайомлений з умовами оплати правової допомоги, а також відсутній акт виконаних робіт.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту понесення витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї судової справи, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного вище, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та оцінивши докази, а також враховуючи всі сумніви, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є протиправною, вину ОСОБА_1 суд визнає недоведеною та безпідставною, оскільки з матеріалів справи встановлено, що постанова складена з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 122, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 160-165, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Смотрицького А.В. в інтересах ОСОБА_1 до старшого інспектора УПП ВБДР в Чернівецькій області Грицюк Івана Миколайовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати дії старшого інспектора ВБДР УПП в Чернівецькій області Грицюка І.М. щодо складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №741514 від 27.01.2020 рок, складену відносно ОСОБА_1 протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №741514 від 27.01.2020 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 420,40 гривень на користь ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст. 295 КАС України.

Головуючий суддяІ. Г. Проскурняк