Справа № 520/5868/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 липня 2020 р. № 520/5868/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бідонько А.В. ,

при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,

за участю:

представника позивача Полегенько О.І.,

представника відповідача 1 - Шапошник С.С,

представника відповідача 2 - Шатіліна Г.П.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, буд. 58,м. Харків,61004, ) < Предмет спору >,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань № 2 186513 внесений Департаментом реєстрації Харківської ради 14 вересня 2016 року;

- визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 14231-56-У від 29 січня 2020 року прийнятою Головним управлінням ДПС у Харківській області про сплату боргу ОСОБА_1 у сумі 26 539,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 квітня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника отримано від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 61172737 від 06 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області заборгованості у розмірі 26539, 26 грн., відкритого на підставі вимоги № Ф-14231-56-У від 29 січня 2020 року. Позивач зазначає, що ним не подавалось будь-яких документів для здійснення реєстрації відносно нього як фізичної особи - підприємця, а тому об`єктивною є та обставина, що він не міг і передбачити того, що в нього існує заборгованість зі сплати податків або обов`язкових платежів, а також те, що він перебуває на обліку в контролюючих органах в статусі фізичної особи-підприємця. Про існування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) позивачу стало відомо лише 21 квітня 2020 року після отримання копії оскаржуваного рішення ГУ ДПС від ВДВС.

Позивач зазначає, що ним не вживались будь-яких дій щодо отримання статусу фізичної особи - підприємця, вважає, що державним реєстратором самовільно та протиправно здійснено запис та внесено відомості до ЄДР без додержання обов`язкової законодавчо встановленої процедури щодо перевірки відомостей і документів та взагалі отримання таких відомостей або документів від ОСОБА_1 або уповноваженої ним особи. ОСОБА_1 стверджує, що відомості про реєстрацію його як фізичної особи-підприємця до ЄДР внесеного без його відома, а отже запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.09.2016 року підлягає скасуванню, як такий, що внесено протиправно Департаментом ХМР.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі.

01.06.2020 від представника відповідача - Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради через канцелярію суду поданий відзив на позов, у якому представник відповідача зазначив, що позов не визнає, посилаючись на ту обставину, що 14.09.2016 року ОСОБА_1 була подана реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та копія довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. Зазначає, що підстав для відмови у проведенні такої реєстраційної дії від 14.09.2016 № 2 186513 щодо державної реєстрації фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відповідно до Закону діючого на час проведення державної реєстрації, у держаного реєстратора не було. Вважає доводи ОСОБА_1 як позивача по справі з посиланням на те, що він не подавав жодних документів для проведення державної реєстрації, як на підставу недостовірності таких відомостей, в розумінні згаданого Закону не можуть бути передумовою для скасування запису в Єдиному державному реєстрі від 14.09.2016 року №2 186513. (а.с. 52-56)

Представником відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області 03.06.2020 року подано відзив на позов, в якому відповідач проти вимог заявленого позову заперечував (а.с. 77-79). В обґрунтування своїх доводів зазначив про законність формування та надіслання оскаржуваної вимоги. Повідомив суд про те, що згідно даних інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_2 . В перебуває на обліку як фізична особа -підприемець на загальній системі оподаткування (КВЕД - 47.19 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах) з 14.09.2016 стан платника 0- платник за основним місцем обліку. Дата державної реєстрації - 16.09.2016 року. Дата взяття на облік - 16.09.2016 року. Звернув увагу суду на ту обставину, що у позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що ніколи взагалі не був підприємцем і на обліку в контролюючому органі не перебував, але надані до матеріалів справи «реєстраційні дані, інтегровані картки платника податків» говорять про інше і те, що позивач є платником ЄСВ відповідно до чинного законодавства. Зазначає, що, навіть, і після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Зняття з обліку ФОП - платників ЄСВ здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку. Сума заборгованості з ЄСВ станом на 30.04.2020 року складає 7 193,84 гривень. Станом на 25.05.2020 відсутня інформація щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФО - П ОСОБА_3 . Вимога про сплату боргу є виконавчим документом. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача - Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради у наданому відзиві на позов проти вимог заявленого позову заперечував (а.с. 52-56). Зазначає, що інформація, яка міститься в Єдиному державному реєстрі, надається у відповідності до вимог статті 11 Закону та наказу Міністерства юстиції України від 10.06.2016 № 1657/5, яким затверджений Порядок надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Зазначає, що відповідачем не допущено порушень під час проведення державної реєстрації ФО-П ОСОБА_1 , а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.

Представником позивача 15.06.2020 року подана відповідь на відзив, в якій сторона позивача, не погоджуючись із доводами контролюючих органів, викладеними у відзивах на позов, зазначила, що ОСОБА_1 вважає, що ГУ ДПС не дотримано та порушено норми процесуального порядку щодо подання відзиву, а саме порушено процесуальні норми порядку направлення відзиву на адресу Відповідача 2 та Третьої особи по справі №520/5868/2020, підтвердженням чого є відсутність належних доказів в підтвердження такого направлення в матеріалах справи та посилань на таке у відзиві Відповідача 1 від 02 червня 2020 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначає про відсутність нормативно-правового обґрунтування та висловлення Відповідача 1 з приводу усіх позовних вимог, що, на погляд позивача, є доказом згоди з вимогами Позивача в цій частині. Позивач вважає, що бездіяльність з боку Відповідача 1 щодо невинесення протягом тривалого часу після внесення змін в законодавство вимоги про сплату боргу (недоїмки), поклала на Позивача надмірний тягар зі сплати єдиного внеску. За таких обставин вважає, що в даному випадку право ОСОБА_1 на володіння своїм майном (в даному випадку - грошовими коштами) в розумінні положень статті 1 першого протоколу до Конвенції є порушеним та повинно бути відновленим судом (а.с. 110- 123).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року витребувано у Департаменту реєстрації Харківської міської ради: копію реєстраційної справи на проведення державної реєстрації Лагутіна О.П. як фізичної особи - підприємця.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, просила суд задовольнити його з підстав, викладених у ньому. Зазначає також, що податковий орган всупереч власним твердженням про те, що заборгованість Позивача виникла ще в лютому 2018 року, жодного разу не сформував та не вручив або направив на адресу ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу (недоїмки), що свідчить про протиправність дій Відповідача - 1, просив суд врахувати ці обставини при прийнятті рішення у даній справі.

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області у судовому засіданні проти вимог заявленого позову заперечував, зазначивши, що оскільки позивач ОСОБА_3 зареєстьрований як фазична особа-підприємець на перебуває на податковому обліку як така особа, що підтверджується інтегровано карткою платника податків, отже позивач є платником ЄСВ відповідно до чинного законодавства. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Представник відповідача - Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради у судовому засіданні проти вимог заявленого позову заперечував (а.с. 52-56). На виконання вимог ухвали суду від 16.06.2020 року надав копію реєстраційної справи на проведення державної реєстрації Лагутіна О.П. як фізичної особи - підприємця та зазначив, що ОСОБА_1 14.092016 року зареєстрований Департаментом реєстрації ХМР як фізична особа-підприємець, реєстраційна справа № 2 480 186513 08 та перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, реєстрація позивача не припинена. Зауважив, що інформація, яка міститься в Єдиному державному реєстрі, надається у відповідності до вимог статті 11 Закону та наказу Міністерства юстиції України від 10.06.2016 № 1657/5, яким затверджений Порядок надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Зазначає, що відповідачем не допущено порушень під час проведення державної реєстрації ФО-П ОСОБА_1 . Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджено, що 29.01.2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області винесена податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-14231-56-У про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 26539,26 гривень (а.с. 27).

Зазначена вимога 21 квітня 2020 року представником позивача отримана від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодиогірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 61172737 від 06 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області суму податкового боргу у розмірі 26 539,26 грн. 26 коп., відкритого на підставі вимоги № Ф-14231-56-У від 29 січня 2020 року.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 61172737, ОСОБА_1 не погоджуючись із прийнятою вимогою та відкритим на підставі її існування виконавчим провадженням, вважає таку вимогу прийнятою ГУ ДПС безпідставно, а також вважає дії податкового органу та Департаменту реєстрації Харківської міської ради протиправними, та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки позивач не зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Не погоджуючись із прийнятою податковою вимогою № Ф-14231-56-У від 29 січня 2020 року, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Під податковим боргом, при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом пп. 2.1., 2.2, 2.3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 №576, податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків. Податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов`язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки; платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки; платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки. Протягом строків оскарження суми грошових зобов`язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

У взаємозв`язку з наведеним, пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказаним Законом визначені: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч. 2 ст. 2 Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Отже, з аналізу вищенаведеної норми Закону випливає, що платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є лише зареєстровані у передбаченому законодавством порядку фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (ч. 2 ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 р. № 1162 затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01.01.2016 р., надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15.05.2003 р. № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (в подальшому Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Отже, з приписів вищенаведених норм законодавства випливає, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців як платників єдиного внеску здійснюється у тому випадку, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі.

За змістом статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Із наведеного слідує висновок, що Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» презюмує зазначені в Єдиному державному реєстрі відомості про фізичну особу -підприємця або юридичну особу як такі, що є достовірними.

З реєстраційної справи № 2 480 186513 08 на зареєстровану фізичну особі -підприємця ОСОБА_1 , копія якої долучена Департаментом реєстрації Харківської міської ради до матеріалів справи, судом встановлено, що 14.09.2016 року ОСОБА_1 була подана реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та копія довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Отже, підстав для відмови позивачу у проведенні реєстраційної дії від 14.09.2016 № 2 186513 щодо державної реєстрації у якості фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відповідно до Закону діючого на час проведення державної реєстрації, у держаного реєстратора не було.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів, що він не проходив процедуру державної реєстрації як фізичної особи -педприємця. Отже, доводи ОСОБА_1 на те, що він не подавав жодних документів для проведення державної реєстрації, як на підставу недостовірності таких відомостей, в розумінні вимог Закону, не знайшли свого документального підтвердження, а тому заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань № 2 186513 внесений Департаментом реєстрації Харківської ради 14 вересня 2016 року, не знайшли правових підстав для проведення скасування такого запису в Єдиному державному реєстрі.

Крім того суд зазначає, що Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування № 10-1, яким визначається порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб (далі - Положення № 10-1).

З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Пунктом 2 розділу ІV Положення № 10-1 встановлено, що до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок № 435.

Як встановлено в ході розгляду справи податковим органом відносно ОСОБА_1 29 січня 2020 року вимогу № Ф-14231-56-У.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно даних інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_2 . В перебуває на обліку як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування (КВЕД - 47.19 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах) з 14.09.2016 стан платника 0- платник за основним місцем обліку. Витяг додається до матеріалів справи. Дата державної реєстрації - 16.09.2016 року. Дата взяття на облік - 16.09.2016 року.

Станом на 30.04.2020 року згідно даних інтегрованої картки платника ІС «Податковий блок» (КБК 71040000) «ЄСВ за себе» обліковується недоїмка ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) у сумі 7 193,84 грн.

Заборгованість зі сплати єдиного внеску виникла внаслідок несплати нарахувань по періодах:

- нарахування єдиного внеску від 09.02.2018 року - 8448, 00 гривень (за 2017 рік);

- нарахування ЄВ від 19.04.2018 року, термін сплати - 19.04.2018 року - 2457,18 гривень (за 1 квартал 2018 року);

- нарахування ЄВ від 19.07.2018 року, термін сплати сплати 19.07.2018 - 2 457, 18 гривень (за 2 квартал 2018 року);

- нараховано ЄВ від 19.10.2018 року, термін сплати 19.10.2018 - 2 457, 18 гривень (за 3 квартал 2018 року);

- нараховано ЄВ від 19.01.2019 року, термін сплати 19.01.2019 - 2 457, 18 гривень (за 4 квартал 2018 року);

- нараховано ЄВ від 19.04.2019 року, термін сплати 19.04.2019 - 2 754, 18 гривень (за 1 квартал 2019 року);

- нараховано ЄВ від 19.07.2019 року, термін сплати 19.07.2019 - 2 754, 18 гривень (за 2 квартал 2019 року);

- нараховано ЄВ від 19.10.2019 року, термін сплати 19.10.2019 - 2 754, 18 гривень (за 3 квартал 2019 року);

- нараховано ЄВ від 19.01.2020 року, термін сплати 19.01.2020 - 2 754, 18 гривен (за 4 квартал 2019 року).

Судом встановлено, що станом на 25.05.2020 у податкового органу відсутня інформація щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФО - П ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що вимога про сплату боргу є виконавчим документом.

Наказом міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція № 449).

Згідно з п. 5 Інструкції № 449, у разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги про сплату боргу узгоджує її з органами доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом 10 календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржувану вимогу до органів доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня отримання (надходженя) вимоги про сплату боргу не сплатив зазначені суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив в судовому або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми недоїмки, після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою та направляється до органів виконавчої влади.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до п. 3 розділу 4 Інструкції № 449 по ФО - П ОСОБА_3 станом на 30.10.2019 податковим органом сформовано вимогу від 14.11.2019 № ф-14231-56 на суму 26 539,26 грн., яка направлялась засобами поштового зв`язку з повідомлення про вручення.

Суд зазначає, що вимога вважається надісланою (врученою), згідно відмітки поштового зв`язку 22.12.2019 (поштовий трекер № 566) (а.с. 84-85).

Оскільки вимога, що направлялась контролюючим органом на адресу позивача, останнім не була оскаржена та не сплачена у встановлений термін, на підстав чого податковим органом після того як отримано з пошти докази не вручення вимоги, сформовано конверт та направлено встановленому законом до органів виконавчої служби.

Щодо вимоги від 29.01.2020 судом в ході розгляду справи встановлено, що після того, як ГУ ДПС 22.11.2019 направлено вимогу про сплату боргу від 14.11.2019 № ф-14231-56, яка позивачем не оскаржувалась, у передбачений законодавством термін не сплачена, конверт із закінченням терміну зберігання повернувся до контролюючого органу 22.12.2019 (а.с. 82-83)

У зв`язку із чим, протягом 10 календарних днів з дня отримання вимоги (ст. 42, ст. 58 ПКУ), тобто від 22.12.2019 року через 10 днів вимога вважається узгодженою (01.01.2020 року).

Таким чином, узгоджена вимога податковим органом була направлена до виконавчої служби, але уже іншою датою, і всі наступні вимоги направляються тільки до виконавчої служби.

Керуючись Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року, а саме: розділом IV «Порядок стягнення заборгованості з платників»: до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки). Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник на кінець календарного місяця має недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Відповідачем - 1 під час розгляду справи надані докази правомірності нарахування та винесення оскаржуваної вимоги № Ф-14231-56-У від 29 січня 2020 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 26539,26 гривні.

Натомість, стороною позивача в ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не зареєстровано у передбаченому законодавством порядку як фізичну особу - підприємця, а також доказів на підтвердження своїх тверджень, що він неправомірно перебуває як фізична особа - підприємець у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Під час судового розгляду справи встановлено, що станом на час прийняття оскаржуваної вимоги ОСОБА_1 особою, яка зареєстрована як фізична особа - підприємець, а тому, в розумінні вимог чинного законодавства, на нього покладається обов`язок сплати податку як платника єдиного внеску, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно нараховувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана вимога від 29 січня 2020 року № Ф- 14231-56-У Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 26539,26 гривні до ОСОБА_1 винесена обґрунтовано, а тому не підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги і в цій частині позову задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є неправомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню н підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, судовий збір стягується з позивача на користь державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання протиправними та скасування запису про державну реєстрацію і вимоги - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у. м.Києвї/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 15 липня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.