Справа № 640/7882/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року м. Київ № 640/7882/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандарт 2188" (03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 43/1, кв.56, )
до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДР: 39439980)
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Будстандарт 2188" (03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 43/1, кв.56, ) (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) (далі по тексту - відповідач), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України:

- від 12.03.2019 року № 1102278/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05 січня 2019 року №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 22.02.2019 року № 1084680/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12 січня 2019 року №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 12.03.2019 року №1102277/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29 грудня 2018 року № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 12.03.2019 року №1102279/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29 грудня 2018 року № 13 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 29.10.2018 року №969520/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10 листопада 2017 року № 15 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну від 05 січня 2019 року №6; податкову накладну від 12 січня 2019 року № 7, податкову накладну від 29 грудня 2018 року № 14; податкову накладну від 29 грудня 2018 року № 13; податкову накладну від 10 листопада 2018 року № 15 подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року справу №640/7882/19 відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом у квитанції №1 не було зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної, а в рішеннях від 12.03.2019 року № 1102278/39935566, від 22.02.2019 року № 1084680/39935566, від 12.03.2019 року №1102277/39935566, від 12.03.2019 року №1102279/39935566, від 29.10.2018 року №969520/39935566 про відмову у реєстрації податкових накладних взагалі не зазначено, які саме порушення і в яких саме наданих документах містяться недоліки, а також яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати. Також позивач посилався на те, що ним відповідачу було направлено в електронному вигляді всі належним чином оформлені необхідні документи, які підтверджують здійснення операцій по спірній податковій накладній.

Представники відповідачів у відзиві на адміністративний позов стверджували, що позивачем не надано контролюючому органу необхідних документів та інформації. При цьому, відсутність можливості ідентифікації документів не дає можливості підтвердити реальність здійснення господарської операції позивача, згідно якої виписана спірна податкова накладна.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ТОВ «Будстандарт 2188» () зареєстроване у якості юридичної особи 06.08.2015 року та є платником податку на додану вартість, видами економічної діяльності є: код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель; код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Між ТОВ «Травелінг» (Постачальник) та ТОВ « Будстандарт 2188» (Покупець) був укладений договір поставки №29/Ю-СОЛ від 29.10.2018р., відповідно до якого постачальний зобов`язується передавати товар у власність покупця, а саме: розчинники органічні універсальні технічні «Сольвент» у відповідності до замовлень покупця. Оплата за товар здійснюється покупцем в безготівковому порядку шляхом 100% попередньої оплати погодженої партії товару.

На виконання означеного договору 05.01.2019р. на підставі видаткової накладної №2 від 05.01.2019р. було поставлено Товару:

- у кількості 29,34 тон за видатковою накладною №2 від 05.01.2019 на суму у розмірі 586800грн. 00коп.

- у кількості 28,24 тон за видатковою накладною №4 від 12.01.2019 на суму у розмірі 564800грн. 00коп.

- у кількості 28,28 тон за видатковою накладною №34 від 29.12.2018 на суму у розмірі 579740грн. 00коп.

- у кількості 29,36 тон за видатковою накладною №33 від 29.12.2018 на суму у розмірі 601880грн. 00коп.

Між ТОВ «Віват Санрайз» (Постачальник) та ТОВ « Будстандарт 2188» (Покупець) був укладений договір поставки №21/17 від 21.07.2017р., відповідно до якого постачальний зобов`язується передавати товар у власність покупця, а саме: розчинники органічні універсальні технічні «Сольвент» у відповідності до замовлень покупця. Оплата за товар здійснюється покупцем в безготівковому порядку шляхом 100% попередньої оплати погодженої партії товару.

На виконання означеного договору 10.11.2017р. на підставі видаткової накладної №141 від 10.11.2017р. було поставлено Позивачу Товару у кількості 30,59 тон на суму у розмірі 565915грн. 00коп.

Здійснення розрахунків за поставлений товар підтверджується банківськими виписками з 13.11.17 по 16.11.17; з 03.01.19 по 11.01.19; з 08.01.19 по 11.01.19; з 14.01.19 по 18.01.19; з 18.01.19 по 22.01.19.

Між ТОВ «Будстандарт 2188» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд-Ойл» укладено Договір поставки №08/09 від 08.09.2017, предметом якого є надання продавцем Товару у власність покупця упродовж строку дії та відповідно до умов цього Договору та Додаткових угод до нього. Покупець в свою чергу прийняти та оплатити Товар на умовах, викладених у Договорі. На виконання вказаного Договору №08/09 позивачем поставлено Товару (розчинник органічний універсальний технічний «Сольвент» Марки А (3814 00 90 19)):

- у кількості 29,34 тон за видатковою накладною №2 від 05.01.2019 на суму у розмірі 598536грн. 00коп.

- у кількості 28,24 тон за видатковою накладною №3 від 12.01.2019 на суму у розмірі 576096грн. 00коп.

- у кількості 28,28 тон за видатковою накладною № 180 від 29.12.2018 на суму у розмірі 591052грн. 00коп.

- у кількості 29,36 тон за видатковою накладною № 179 від 29.12.2018 на суму у розмірі 613624грн. 00коп.

- у кількості 30,59 тон за видатковою накладною №245 від 10.11.2017 на суму у розмірі 572033грн. 83коп.

Факт надання транспортних послуг щодо доставки Товару покупцю підтверджується товарно-транспортними накладними: №05/1 від 05.01.2019 (автомобіль РЕНО НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп НОМЕР_2 ), №3 від 12.01.2019(автомобіль РЕНО НОМЕР_3 , причіп/напівпричіп НОМЕР_4 ), № Р180 від 29.12.2018 (автомобіль ДАФ НОМЕР_6 , причіп/напівпричіп НОМЕР_4 ), № Р178 від 29.12.2018 (автомобіль РЕНО НОМЕР_8 , причіп/напівпричіп НОМЕР_2 ), № Р245 від 10.11.2017 (автомобіль ДАФ НОМЕР_10 , причіп/напівпричіп НОМЕР_11 ).

Факт оплати наданих послуг та товару підтверджується актами звіряння взаємних розрахунків ТОВ «Будстандарт2188» та ТОВ «Енерготрейд-Ойл» за 4 квартал 2018 року та за період 01.01.2019 - 18.01.2019 року, банківськими виписками з 13.11.17 по 16.11.17; з 03.01.19 по 11.01.19; з 08.01.19 по 11.01.19; з 14.01.19 по 18.01.19; з 18.01.19 по 22.01.19.

05.01.2019 року Позивачем за результатами фінансово - господарської діяльності було виписано на покупця ТОВ «Енерготрейд-Ойл» податкову накладну за № 6 на суму 598536,00грн. у т.ч ПДВ у розмірі 99756,00 гривень.

18.01.2019 року податкова накладна №6 була направлена до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

18.01.2019 року за результатами обробки, реєстрацію податкової накладної №6 було зупинено, а саме: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН» .

06.03.2019 року Позивач надав до ДФС пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів №1 від 06.03.2019 та квитанцією №2 про прийняття пояснень 06.03.2019.

12.03.2019 року Позивач отримав від комісії ДФС Рішення №1102278/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН у зв`язку з ненаданням копій документів.

21.03.2019 року Позивачем було подано Скаргу на рішення комісії ДФС №1102278/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН, що підтверджується копією скарги від 21.03.2019 року та квитанцією №2 про прийняття скарги 21.03.2019 року.

01.04.2019 року Комісією ДФС з питань розгляду скарг ухвалено Рішення №18387/39935566/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення №1102278/39935566 без змін.

12.01.2019 року Позивачем за результатами фінансово - господарської діяльності було виписано на покупця ТОВ «Енерготрейд-Ойл» податкову накладну за № 7 на суму 576096,00грн. у т.ч ПДВ у розмірі 96016,00 гривень.

18.01.2019 року податкова накладна №7 була направлена до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

18.01.2019 року за результатами обробки, реєстрацію податкової накладної №7 було зупинено, а саме: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН» .

20.02.2019 року Позивач надав до ДФС пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів №1 від 20.02.2019 та квитанцією №2 про прийняття пояснень 20.02.2019 року.

22.02.2019 року Позивач отримав від комісії ДФС Рішення №1084680/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН у зв`язку з ненаданням копій документів.

25.02.2019 року Позивачем було подано Скаргу на рішення комісії ДФС №1084680/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН, що підтверджується копією скарги від 25.02.2019 року та квитанцією №2 про прийняття скарги 25.02.2019 року.

Однак, 06.03.2019 року Комісією ДФС з питань розгляду скарг ухвалено Рішення №13141/39935566/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення №1084680/39935566 без змін.

29.12.2018 року Позивачем за результатами фінансово - господарської діяльності було виписано на покупця ТОВ «Енерготрейд-Ойл» податкову накладну за № 14 на суму 591052,00грн. у т.ч ПДВ у розмірі 98508,67 гривень.

14.01.2019 року податкова накладна №14 була направлена до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

14.01.2019 року за результатами обробки, реєстрацію податкової накладної №14 було зупинено, а саме: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН» .

06.03.2019 року Позивач надав до ДФС пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів №2 від 06.03.2019 та квитанцією №2 про прийняття пояснень 06.03.2019 року.

12.03.2019 року Позивач отримав від комісії ДФС Рішення №1102277/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН у зв`язку з ненаданням копій документів.

21.03.2019 року Позивачем було подано Скаргу на рішення комісії ДФС №1102277/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН, що підтверджується копією скарги від 21.03.2019 року та квитанцією №2 про прийняття скарги 21.03.2019 року.

Однак, 01.04.2019 року Комісією ДФС з питань розгляду скарг ухвалено Рішення №18385/39935566/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення №1102277/39935566 без змін.

29.12.2018 року Позивачем за результатами фінансово - господарської діяльності було виписано на покупця ТОВ «Енерготрейд-Ойл» податкову накладну за № 13 на суму 613624,00грн. у т.ч ПДВ у розмірі 102270,67 гривень.

11.01.2019 року податкова накладна №13 була направлена до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

11.01.2019 року за результатами обробки, реєстрацію податкової накладної №13 було зупинено, а саме: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

06.03.2019 року Позивач надав до ДФС пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів №3 від 06.03.2019 та квитанцією №2 про прийняття пояснень 06.03.2019 року.

12.03.2019 року Позивач отримав від комісії ДФС Рішення №1102279/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН у зв`язку з ненаданням копій документів.

21.03.2019 року Позивачем було подано Скаргу на рішення комісії ДФС №1102279/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН, що підтверджується копією скарги від 21.03.2019 року та квитанцією №2 про прийняття скарги 21.03.2019 року.

01.04.2019 року Комісією ДФС з питань розгляду скарг ухвалено Рішення №18386/39935566/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення №1102279/39935566 без змін.

10.11.2017 року Позивачем за результатами фінансово - господарської діяльності було виписано на покупця ТОВ «Енерготрейд-Ойл» податкову накладну за № 15 на суму 572033,83грн. у т.ч ПДВ у розмірі 95338,97 гривень.

30.11.2017 року податкова накладна №15 була направлена до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

30.11.2017 року за результатами обробки, реєстрацію податкової накладної №15 було зупинено, а саме: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:3814.. та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН» .

25.10.2018 року Позивач надав до ДФС пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів №1 від 25.10.2018 та квитанцією №2 про прийняття пояснень 25.10.2018 року.

29.10.2018 року Позивач отримав від комісії ДФС Рішення №969520/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН у зв`язку з ненаданням копій документів.

31.10.2018 року Позивачем було подано Скаргу на рішення комісії ДФС №969520/39935566 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН, що підтверджується копією скарги від 31.10.2018 року та квитанцією №1 про прийняття скарги 31.10.2018 року.

09.11.2018 року Комісією ДФС з питань розгляду скарг ухвалено Рішення №41855/39935566/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення №969520/39935566 без змін.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями про відмову у реєстрації податкової накладної, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики

Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містяться у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно з яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (надалі - Порядок №117, чинний на момент виникнення спірних правовідносин), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Так, зі змісту квитанцій, якими зупинено реєстрацію спірних податкових накладних, убачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність направлених позивачем на реєстрацію податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених підпунктом 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Контролюючим органом у даній квитанції не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної товариства, а зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку.

Натомість, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення пункту 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Контролюючий орган не зміг пояснити обставини, на підставі яких дійшов висновку про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначених накладних.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого товариство внесено до переліку ризикових платників.

Пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм убачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

У свою чергу, реєстрація поданих товариством податкових накладних зупинена, як зазначено у квитанції, через те, що ПН/РК відповідає певним вимогам "Критеріїв ризиковості платника податку", тобто, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію накладної зупинено з підстав, які не передбачені Порядком № 117.

Водночас, згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Згідно з пунктами 18-21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (надалі - Порядок № 117), письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком № 2 до Порядку №117.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Позивачем були надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, проте, з рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не зрозуміло, чому саме було прийнято рішення про відмову в здійсненні реєстрації, зважаючи на відсутність зазначення конкретного документа, якого не вистачає або який складено з порушеннями та не приймається до уваги.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 12.03.2019 року № 1102278/39935566, від 22.02.2019 року № 1084680/39935566, від 12.03.2019 року №1102277/39935566, від 12.03.2019 року №1102279/39935566, від 29.10.2018 року №969520/39935566 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з положеннями частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частина третя статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Аналогічні за змістом норми містяться і в пункті 28 Порядку №117 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому що втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини підлягає застосуванню судами як джерело права.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, суд застосовує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 01.07.2003 по справі "Суомінен проти Фінляндії", відповідно до яких, саме орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Крім того, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України", в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

В даному випадку, задоволення позовних вимог щодо зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну від 05 січня 2019 року №6; податкову накладну від 12 січня 2019 року № 7, податкову накладну від 29 грудня 2018 року № 14; податкову накладну від 29 грудня 2018 року № 13; податкову накладну від 29 грудня 2018 року № 15, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Втім, вирішуючи питання про дату реєстрації податкової накладної, суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що податкова накладна від 05 січня 2019 року №6 отримана податковим органом - 18.01.2019 року; податкова накладна від 12 січня 2019 року № 7 отримана податковим органом - 18.01.2019 року; податкова накладна від 29 грудня 2018 року № 14 отримана податковим органом - 14.01.2019 року; податкова накладна від 29 грудня 2018 року № 13 отримана податковим органом - 11.01.2019 року; податкова накладна від 10 листопада 2017 року № 15 отримана податковим органом - 30.11.2017 року.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати спірні податкові накладні датою їх фактичного подання.

У відповідності до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Проте, в межах розгляду даної адміністративної справи відповідачами, покладений на них приписами статті 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень не виконано та не надано суду жодних доказів на обґрунтування законності вчинених дій щодо прийняття рішень про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.03.2019 року № 1102278/39935566, від 22.02.2019 року № 1084680/39935566, від 12.03.2019 року №1102277/39935566, від 12.03.2019 року №1102279/39935566, від 29.10.2017 року №969520/39935566.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати солідарно з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандарт 2188" (03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 43/1, кв.56, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України:

- від 12.03.2019 року № 1102278/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05 січня 2019 року №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 22.02.2019 року № 1084680/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12 січня 2019 року №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 12.03.2019 року №1102277/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29 грудня 2018 року № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 12.03.2019 року №1102279/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29 грудня 2018 року № 13 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188»;

- від 29.10.2018 року №969520/39935566 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10 листопада 2017 року № 15 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188».

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну від 05 січня 2019 року №6; податкову накладну від 12 січня 2019 року № 7, податкову накладну від 29 грудня 2018 року № 14; податкову накладну від 29 грудня 2018 року № 13; податкову накладну від 10 листопада 2017 року № 15 подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандарт 2188».

4. Стягнути на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Будстандарт 2188" (03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 43/1, кв.56, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

5. Стягнути на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Будстандарт 2188" (03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 43/1, кв.56, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук