Справа № 480/1369/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2020 р. Справа №480/1369/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
представників позивача - Войтович В.І., Войтович М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу №480/1369/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Токарівський пісок" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Токарівський пісок" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Токарівський пісок") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 21.02.2020 № 61 про скасування наказу Державної служби геології та надр України від 05.09.2019 № 330 в частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки, що знаходиться у Сумському районі Сумської області, у зв`язку з несплатою збору за видачу спеціального дозволу на користування надрами у визначений термін Порядком, та про відмову у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки, що знаходиться у Сумському районі Сумської області;
- зобов`язати Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області строком дії на 3 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 по справі № 818/600/17 відповідач прийняв наказ від 05.09.2019 № 330, яким надав ТОВ «Токарівський пісок» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області строком дії на 3 роки.
Позивач зазначає, що він повністю виконав вищевказані вимоги та у повному обсязі подав відповідачу підтверджуючі документи, а саме разом з супровідним листом від 12.11.2019 № 109 позивач подав відповідачу два примірники Угоди про умови користування надрами з метою геологічного вивчення пісків ділянки Червоненська-2 у Сумській області, підписані директором ТОВ «Токарівський пісок» та скріплені печаткою ТОВ «Токарівський пісок», платіжне доручення № 230 від 09.10.2019 з відміткою банку про сплату збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків ділянки Червоненська-2 у Сумській області, платіжне доручення № 251 від 01.11.2019 з відміткою банку щодо сплати геологічної інформації та копію листа-повідомлення ТОВ «Токарівський пісок» від 09.10.2019 № 107 щодо сплати збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків ділянки Червоненська-2 у Сумській області.
Однак, наказом від 21.02.2020 № 61 Держгеонадра скасувала свій наказ від 05.09.2019 № 330 в частині надання ТОВ "Токарівський пісок" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки, що знаходиться у Сумському районі Сумської області, у зв`язку з несплатою збору за видачу спеціального дозволу на користування надрами у визначений термін Порядком, та відмовила у наданні ТОВ "Токарівський пісок" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки, що знаходиться у Сумському районі Сумської області.
Позивач зазначає, що оскаржуваний наказ є протиправним, а тому підлягає скасуванню, з огляду на таке.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
30.04.2020 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що абзацами 3 та 4 пункту 13 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, передбачено, що заявник повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати надіслання рекомендованого повідомлення про розмір такого збору за надання дозволу.
У разі несплати в установлений строк збору за надання дозволу заявник, щодо якого прийнято рішення про надання дозволу відповідно до пункту 8 цього Порядку, втрачає право на його отримання, а відповідне рішення скасовується. При цьому орган з питань надання дозволу може продовжити строк сплати збору за умови подання заявником письмового клопотання про продовження строку сплати збору з обов`язковим зазначенням причини, але не більш як на 15 календарних днів.
Звертає увагу суду на те, що факт виконання Держгеонадрами рішення суду в адміністративній справі № 818/600/17 не звільняє ТОВ «Токарівський пісок» від обов`язку дотримання усіх норм чинного законодавства, що породжує дане рішення Держгеонадр.
Зазначає, що з аналізу зазначених норм права, чітко вбачається послідовність дій Держгеонадр та надрокористувача, після прийняття рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами. Дана послідовність полягає в наступному:
Держгеонадра приймає рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами;
Держгеонадра направляє надрокористувачу повідомлення про прийняття рішення про падання спеціального дозволу на користування надрами;
з дати відправлення повідомлення про прийняття рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами для надрокористувача розпочинається відлік строку на сплату збору за надання дозволу;
надрокористувач звертається до Українського державного геологорозвідувального інституту для обрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами;
на підставі результатів обрахунку здійснюється сплата збору за надання спеціального дозволу на користування надрами.
Отже, обрахунок розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами проводиться фактично після прийняття і на підставі рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами. Оскільки дане рішення відносно позивача було прийнято 05 вересня 2019 року, відтак, лише з цього моменту (юридичного факту) виникають і всі юридичні наслідки для позивача, в тому числі, і підстава для здійснення розрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами.
Враховуючи вищевикладене, відповідач зазначає, що позивачем своєчасно не сплачено збір за надання спеціального дозволу на користування надрами обрахований станом на 2019 рік, у зв`язку з чим вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 12.05.2020 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.06.2020.
У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з мотивів, наведених у позовній заяві.
Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи явку свого представника у судове засідання не забезпечив.
Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.10.2014 №27793955, від 07.10.2014 №27786340, від 07.10.2014 №27744022, від 08.10.2014 №27804025, від 08.10.2014 №27805086, від 18.10.2014 №28292670 ТОВ "Токарівський пісок" є власником шести земельних ділянок, розташованих на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області за межами населеного пункту, всього загальною площею 11,6 га. Цільове призначення даних земельних ділянок - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами.
Згідно Статуту товариства, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, одним із основних видів економічної діяльності товариства є добування піску, гравію, глин і каоліну (код згідно КВЕД - 08.12).
03.03.2016 до Держгеонадр надійшла заява ТОВ "Токарівський пісок" № 01-03/1 від 01.03.2016 про отримання спеціального дозволу (ліцензії) на право користування надрами.
02.08.2016 позивачем до Держгеонадр направлено нову заяву №02-08/1 на отримання спеціального дозволу (ліцензії) на право користування надрами з усуненням недоліків, вказаних у попередній відповіді.
19.12.2016 позивачем до Держгеонадр направлено нову заяву №19-12/1 на отримання спеціального дозволу (ліцензії) на право користування надрами, із усуненням недоліків, вказаних у попередній відповіді.
Однак, подані документи були повернені листом №2740/13/12-17 від 07.02.2017, у зв`язку з виявленням нових порушень п. 8 Порядку.
Не погоджуючись з вказаними відмовами, позивач у 2017 році звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив зобов`язати відповідача видати спеціальний дозвіл.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 у справі №818/600/17 позовні вимоги було задоволено частково, а саме визнано протиправною відмову відповідача у наданні позивачу спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву на отримання спеціального дозволу (ліцензії) на право користування надрами позивача від 02.08.2016 №02-08/1, та прийняти відповідне рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області. У задоволенні інших вимог було відмовлено.
Вказана постанова суду була оскаржена відповідачем в апеляційному та касаційному порядку, однак за наслідками перегляду вказаної постанови, апеляційна та касаційна скарга відповідача була залишена без задоволення, а вказана постанова суду без змін.
На виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року, Державна служба геології та надр України видала наказ № 330 від 05 вересня 2019 року, яким було надано ТОВ "Токарівський пісок" спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області строком дії на 3 роки.
03 грудня 2019 року Державна служба геології та надр України звернулася до Українського державного геологорозвідувального інституту з проханням підтвердити розмір збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення піску Червоненської-2 ділянки у Сумській області станом на момент надання дозволу.
11 грудня 2019 року на адресу Держгеонадр надійшла відповідь Українського державного геологорозвідувального інституту, в якій останній повідомив, що на даний час для визначення рекомендованої початкової вартості спеціального дозволу та користування надрами, необхідно виконати повторний розрахунок у зв`язку з тим, що змінилася облікова ставка НБУ.
08 січня 2020 року на адресу Держгеонадр надійшов лист ТОВ "Токарівський пісок" №118 (вх. №251/02/11-20 від 08.01.2020), в якому позивач зазначав, що на його думку, оскільки інформаційний звіт про надання послуг по договору від 12.05.2016 № КД 0589-186 був складений УкрДГРІ на підставі очікуваних техніко-економічних показників розробки Червоненської-2 ділянки, котрі є складовою пакету документів, за наслідками розгляду яких Держгеонадрами було прийнято наказ від 05.09.2019 №330 про надання ТОВ «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області строком на 3 роки на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2017, вважає, що фактично уже ці очікувані техніко-економічні показники розробки Червоненської-2 ділянки визнані судом законними та обґрунтованими, оскільки суд за наслідками розгляду пакету документів, до складу яких увійшли також вищевказані очікувані техніко-економічні показники розробки Червоненської-2 ділянки, фактично зобов`язав відповідача прийняти рішення про надання позивачу спеціальною дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області. Позивач вважає, що зазначені характеристики були предметом дослідження в суді та фактично визнані судом законними та обґрунтованими. У зв`язку з чим, вважає, що при розрахунку рекомендованої початкової вартості спеціального дозволу на користування надрами потрібно застосовувати виключно показники розробки ділянки станом на 2016 рік. У даному листі позивач просив видати спеціальний дозвіл на користування надрами на підставі вже сплаченого збору. Проте, у випадку якщо Держгеонадра відхиляє наведені ТОВ «Токарівський пісок» мотиви, то просить надати йому письмовий дозвіл на подання УкрДГРІ оновлених вихідних даних станом на 20.12.2019.
08 січня 2020 року ТОВ «Токарівський пісок» на адресу Держгеонадр було надіслано два примірники Угоди про умови користування надрами з метою геологічного вивчення пісків ділянки Червоненьська-2.
Листом від 16 січня 2020 року № 770/01/11-20 Державна служба геології та надр України надала відповідь ТОВ «Токарівський пісок» на лист №118 від 24.12.2020 року. Держгеонадра повідомила, що позивачу необхідно звернутись до УкрДГРІ для обрахунку розміру збору за надання дозволу.
21.02.2020 відповідачем був прийнятий оскаржуваний наказ №61 «Про прийняття рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами». Відповідно до вказаного наказу, відповідач скасував наказ Держгеонадр від 05.09.2019 № 250 в частині надання ТОВ «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки, що знаходиться у Сумському районі Сумської області, у зв`язку з несплатою збору за видачу спеціального дозволу на користування надрами у визначений Порядком термін. Також вказаним наказом відмовлено у наданні ТОВ «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червонепської-2 ділянки, що знаходиться у Сумському районі Сумської області.
Листом від 10 березня 2020 року № 4021/01/11-20 Держгеонадра повідомила ТОВ «Токарівський пісок» про те, що наказ Держгеонадр №330 від 05.09.2019 скасовано в частині надання ТОВ «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки, що знаходиться у Сумському районі Сумської області, у зв`язку з несплатою збору за видачу спеціального дозволу на користування надрами у визначений Порядком термін. Враховуючи зазначене, Держгеонадра повернула ТОВ «Токарівський пісок» заяву з доданими до неї документами.
Не погоджуючись з вищезазначеним наказом відповідача від 21.02.2020, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи питання щодо кожної із позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом спору у даній справі є право позивача на фактичне отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків, яке знаходиться у залежності від визначення та сплати суми збору за видачу спеціального дозволу на користування надрами, а саме, чи повинен був позивач робити оновлений розрахунок розміру зазначеного збору у 2019 році, після прийняття наказу № 330 від 05 вересня 2019 року.
Спірні правовідносини врегульовані Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок).
Відповідно до п.п.3 п.8 Порядку (в редакції від 16.08.2019), без проведення аукціону дозвіл надається у разі геологічного вивчення та видобування корисних копалин місцевого значення.
Інформацію про ділянки надр, які пропонуються для надання зазначених дозволів, орган з питань надання дозволу або Рада міністрів Автономної Республіки Крим відповідно до повноважень (далі - орган з питань надання дозволу) розміщує не пізніше ніж за 30 днів до прийняття рішення про надання дозволу у газеті "Урядовий кур`єр" та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням назви ділянки надр, її місцезнаходження, виду корисних копалин, виду користування надрами, початкової ціни продажу дозволу, адреси, за якою надсилаються заяви на отримання дозволу.
Згідно п.13 Порядку (в редакції від 16.08.2019) за надання дозволу без проведення аукціону справляється збір у розмірі, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні відповідно до Методики визначення початкової ціни продажу на аукціоні спеціального дозволу на право користування надрами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2004 року № 1374.
За надання дозволів без проведення аукціону з метою виконання угод про розподіл продукції справляється збір у розмірі 1 відсотка початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні.
Суб`єкт господарювання повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати відправлення повідомлення про прийняття рішення про надання дозволу.
У разі несплати в установлений строк збору за надання дозволу суб`єкт господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання дозволу відповідно до пункту 8 цього Порядку, втрачає право на його отримання, а відповідне рішення скасовується. При цьому комісія з питань надрокористування, що утворена органом з питань надання дозволу відповідно до пункту 25 цього Порядку, може продовжити строк сплати збору за умови подання суб`єктом господарювання письмового клопотання про продовження строку сплати збору з обов`язковим зазначенням причини, але не більш як на 15 календарних днів.
Враховуючи зазначене, після сплати збору за надання спеціального дозволу на користування надрами, сплати вартості геологічної інформації та надання Угоди про умови користування надрами ТОВ «Токарівський пісок» буде надано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області.
Суд зазначає, що Порядком на момент прийняття наказу № 330 від 05 вересня 2019 року не врегульовано питання, що того, чи повинен був позивач у 2019 році робити оновлений інформаційний звіт для визначення розміру збору за надання спеціального дозволу, чи повинен був застосовувати звіт від 2016 року.
Посилання позивача на п.п.3 п.8 Порядку, відповідно до якого, на думку позивача, відповідач зобов`язаний був не пізніше ніж за 30 днів до прийняття рішення про надання дозволу розмістити у газеті "Урядовий кур`єр" та на своєму офіційному веб-сайті інформацію щодо початкової ціни продажу дозволу, є безпідставним, оскільки дана норма не містить посилання, що вона поширюється на випадки, коли дозвіл надається на виконання рішення суду, як у даному випадку, про що зазначено у наказі № 330 від 05 вересня 2019 року.
Разом з тим, нормативна неврегульованість спірного питання, стало підставою для активних дій позивача та відповідача у період з вересня 2019 року по лютий 2020 року, що підтверджується їх перепискою, долученою до матеріалів справи.
Так, позивачем вчинялися усі залежні від нього дії для виконання вимог відповідача щодо отримання спірного дозволу, однак у той момент коли позивачем були виконані вимоги відповідача про здійснення повторного обрахунку спірного збору, відповідач не заважаючи на обізнаність про вказаний факт (лист отримано відповідачем 11.02.2020), не надаючи наявні у нього реквізити для сплати відповідних коштів, приймає 21.02.2020 оскаржуваний наказ.
Зазначена хронологія дій відповідача вказує на їх непослідовність, у зв`язку з чим і на передчасність прийняття оскаржуваного наказу, у зв`язку з наступним.
За приписами ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 457/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За змістом пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Зазначеним вище рішенням Європейського суду також встановлено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим. Тобто, слідуючи практиці Європейського суду, самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання договорів недійсними, повернення майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Жовнер проти України" від 29 червня 2004 року, " Меллахер та інші проти Австрії" від 19 грудня 1998 року та "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23 жовтня 1991 року, визначив, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, "активи", які можуть виникнути, "правомірні очікування"/"законні сподівання" особи. При цьому, у змісті рішення у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23 жовтня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.
Відтак, суд доходить висновку про те, що оскаржуваний наказ Державної служби геології та надр України від 21.02.2020 № 61 «Про прийняття рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами» прийнято протиправно, оскільки відповідачем не дотримано принцип пропорційності, що передбачений ст. 2 КАС України, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Щодо вимоги позивача зобов`язати Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області строком дії на 3 роки, суд зазначає, що вказана вимога позивача є передчасною, оскільки відповідачем на вимогу позивача так і не були надані реквізити для сплати збору за надання дозволу, у зв`язку з чим він залишається несплаченим.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за потрібне відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту прав позивача та зобов`язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути питання щодо видачі ТОВ «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області строком дії на 3 роки, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стосовно клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це право суду, а не його обов`язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.
При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.
Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.
Таким чином, суд вважає, що вимога представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Токарівський пісок" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 21.02.2020 № 61 «Про прийняття рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами».
Зобов`язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути питання щодо видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків Червоненської-2 ділянки у Сумській області строком дії на 3 роки, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складений та підписаний 16 липня 2020 року.

Суддя С.М. Глазько