Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №ЗД/380/35/20
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

16 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши заяву Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович подав до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить заборонити Міністерству юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ) до вирішення справи по суті вчиняти запис в Єдиному реєстрі приватних виконавців України про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича (79008, м. Львів, вул. Вузька, буд. 3; РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення № 0324 від 29.03.2019 р.) на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, прийнятого за результатом розгляду скарги представника ТОВ "Будівництво Інноваційних проектів" Космачова Д.Д. від 17.04.2020р..

Заявник обґрунтовує заяву тим, що він здійснює діяльність приватного виконавця у виконавчому окрузі Львівської області згідно з посвідченням № 0324 від 29.03.2019 року. У нього на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №61646120 з примусового виконання Наказу № 914/2495/19 виданого Господарським судом Львівської області 10.03.2020 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво Інноваційних проектів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія ІБР" 133 132,58 грн. збитків та 1996,10 грн. витрат по сплаті судового збору. 25.03.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61646120. 25.03.2020р. у відповідності до ст. 26 Закону №1404-VIII та п.7 ст. 37 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця. Також, 25.03.2020р. скеровано запити в МВС та ДПС України, для встановлення майнового стану боржника та наявних відкритих банківських рахунків. Згідно відповіді ДПС України від 25.03.2020р., встановлено, що за боржником зареєстровані відкриті банківські рахунки у АТ «Кредобанк». 25.03.2020р., на підставі відповіді ДПС України від 25.03.2020р. винесено постанову про арешт коштів боржника, яку до виконання скеровано у ПАТ «Кредобанк» за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 78. 26.03.2020р. виставлено платіжну вимогу №61646120, яку до виконання скеровано у АТ «Кредобанк», за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 78. Оскільки на депозитний рахунок приватного виконавця не надійшли кошти на виконання платіжної вимоги від 26.03.2020р., повторно, 01.04.2020р. об. 11.30 год. виставлена платіжна вимога у АТ «Кредобанк». 03.04.2020р. на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти, списані на підставі платіжної вимоги в сумі 149210,54 грн. 03.04.2020р. платіжним дорученням №494 кошти в сумі 135128,68 грн. перераховані стягувачу - ТзОВ «Інжинірингова компанія «ІБР»; платіжним дорученням № 497 від 06.04.2020р. кошти в сумі 13512,86 грн. перераховані на рахунок основної винагороди приватного виконавця; платіжним дорученням №496 від 06.04.2020р. перераховані, витрати понесені на проведення виконавчих дій. 06.04.2020р., у відповідності до п.9 ст. 39 Закону №1404-VIII, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №61646120, оригінал виконавчого документу з відміткою про повне фактичне виконання скеровано до Господарського суду Львівської області. (копії матеріалів виконавчого провадження додаються).

17.04.2020 року, представник боржника Космачов Д.Д., звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на мої рішення та дії (копія скарги додається). У своїй скарзі ОСОБА_1 зазначив, що виконавець не зупинив виконавче провадження №61646120 та продовжив вчиняти виконавчі дії, незважаючи на те, що судом прийнята до розгляду апеляційна скарга на рішення на підставі якого виданий виконавчий документ. Також, він зазначив, що боржнику не направлялися документи виконавчого провадження та приватним виконавцем не знято арешт з коштів, що містяться на рахунку в банку, який використовується для виплати заробітної плати.

На підставі зазначеної скарги Південно-східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро), було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності, як приватного виконавця. За її результатами, управлінням було складена довідка від 12.05.2020 року, згідно з якою, при здійсненні виконавчого провадження №61646120 порушено вимоги статті 38 Закону №1404-VIII щодо зупинення виконавчого провадження у разі прийняття судом апеляційної скарги на рішення, на підставі якого видано виконавчий документ.

04.06.2020 року Міністерством юстиції України скеровано до Дисциплінарної комісії приватних виконавців Подання про притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності.

На засіданні Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке відбулося 10.07.2020 року о 12:20 год. було прийнято рішення, яке було оголошено усно в режимі відеоконференції, про притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності у виді зупинення діяльності приватного виконавця на строк два місяці.

Зазначена обставина є підставою для видання наказу Міністерством юстиції України про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на два місяці.

Правомірність рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців підлягатиме дослідженню під час судового вирішення справи за позовом, з яким заявник має намір звернутися. Вважає, що застосування наслідків останнього у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця на строк два місяці призведе до порушення прав та законних інтересів заявника, так як невжиття таких заходів може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів на захист яких буде подано адміністративний позов, стане неможливим та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Більш того, захищене в судовому порядку порушене право (інтерес) взагалі може бути знівельовано наслідками застосування вчинення Міністерством юстиції України запису в Єдиному реєстрі приватних виконавців про зупинення діяльності приватного виконавця. Крім того, захід забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України до вирішення справи по суті вчиняти запис в Єдиному реєстрі приватних виконавців про зупинення діяльності приватного виконавця не є постійним, а має тимчасовий характер, є співмірним позовним вимогам, дієвим та ефективним заходом забезпечення позову. При цьому, вжиття вказаних заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

15.07.2020 року на адресу суду надійшло заперечення на заяву про забезпечення позову представника Міністерства юстиції України, у якому просить відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Зазначає, що вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охороню вального законом інтересу, а також встановити чи є відповідне право або інтерес порушеними. Зауважує, що рішення суду щодо визнання протиправним та скасування рішення не потребує виконання, оскільки воно встановлює правомірність або неправомірність оскаржуваного рішення. Суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, як зупинення дій спірних рішень, оскільки це є фактично рівнозначним задоволенням позовних вимог. Наголошує, що обставини, які б вказували на очевидність протиправних дій відповідача, а також вагомі аргументи вжиття заходів забезпечення позову відсутні, а тому наявні підстави для відмови.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно статті 151 КАС позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Як убачається із матеріалів справи, вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовані тим, що невжиття таких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист та поновлення порушених прав позивача. Окрім того, на думку заявника, очевидними є ознаки протиправності оскаржуваного рішення.

Таким чином, заявник вважає, що існують всі передбачені статтями 150-154 КАС підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 153 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову із позовними вимогами, що будуть заявлені, та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Як вбачається з доданих до заяви матеріалів, на засіданні Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке відбулось 10.07.2020р., було оголошено рішення про притягнення приватного виконавця Білецького І.М. до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця на 2 місяці. Зазначена обставина є підставою для видання наказу Міністерством юстиції України про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця ОСОБА_2 М ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на два місяці.

Правомірність рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців підлягатиме дослідженню під час судового вирішення справи за позовом, з яким приватний виконавець Білецький І.М. має намір звернутися. Однак застосування наслідків останнього у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця на строк два місяці призведе до порушення прав та законних інтересів позивача, тому є підстави для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до його подання шляхом заборони Міністерству юстиції України вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» діяльність приватного виконавця зупиняється у таких випадках у разі застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця - на строк, визначений у рішенні Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Частиною 3 зазначеної статі визначено, що зупинення діяльності приватного виконавця за наявності підстав та в порядку, визначеному цією статтею, здійснюється шляхом видання наказу Міністерством юстиції України.

Згідно з ч. 4 ст. 42 вказаного Закону з дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служб.

З огляду на наведене, суд зазначає, що невжиття заходів задля попередження зупинення діяльності заявника, ймовірність якого перебуває у прямому зв`язку із внесенням Міністерством юстиції України запису в Єдиному реєстрі приватних виконавців про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_4 .М. на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, прийняте за результатом розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво Інноваційних проектів", очевидно може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких буде подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Більш того, захищене в судовому порядку порушене право позивача (інтерес) взагалі може бути знівельовано наслідками застосування вчинення Міністерством юстиції України запису в Єдиному реєстрі приватних виконавців про зупинення діяльності приватного виконавця. Потенційний розвиток подій в такому напрямку для позивача цілком ймовірний та вбачається з матеріалів заяви, а тому дозволяє цілком обґрунтовано припускати необхідність вжиття заходів забезпечення позову в зазначений спосіб.

Що стосується очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, то суд зазначає, що ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову до його подання, суд не дає оцінки спірному рішенню: не оцінює ґрунтовність та підставність обставин його прийняття та покладене в його основу правове обґрунтування, не перевіряє його на відповідність критеріям, закріпленими у ст. 2 КАС України.

Незалежно від результатів вирішення майбутнього спору, вжиття заходів забезпечення позову до його подання не в змозі завдати істотної шкоди, тоді як зупинення такої діяльності безумовно завдає більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. При цьому вжиття вказаних заходів є співмірними із заявленими вимогами, спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі та не зумовило фактичного вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про забезпечення позову задовольнити повністю.

Заборонити Міністерству юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ) до вирішення справи по суті вчиняти запис в Єдиному реєстрі приватних виконавців України про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича (79008, м. Львів, вул. Вузька, буд. 3; РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення № 0324 від 29.03.2019 р.) на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, прийнятого 10.07.2020 за результатом розгляду скарги представника ТОВ "Будівництво Інноваційних проектів" Космачова Д.Д. від 17.04.2020р..

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя Кухар Н.А.