Справа № 400/1569/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 р. № 400/1569/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:арбітражного керуючого ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Міністерства юстиції України, вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001

про:визнання дій неправомірними; скасування наказу в частині про накладення дисциплінарного стягнення від 08.04.2020 р. № 1362/5,

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий Цуріка Михайло Вікторович звернувся з позовом до Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій (рішення) дисциплінарної комісії, яка відбулась 23.03.2020 р., та скасування наказу від 08.04.2020 р. № 1362/5 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що не зміг перебувати на робочому місці під час планової перевірки його діяльності як арбітражного керуючого внаслідок знаходження на лікарняному. Пояснення щодо причин відсутності та ненадання документів позивач надав відповідачу 10.02.2020 р. Однак, незважаючи на пояснення, державним органом з питань банкрутства внесено на засідання дисциплінарної комісії подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Позивач направив свої пояснення і на адресу дисциплінарної комісії. Прибути особисто на засідання дисциплінарної комісії позивачу завадило оголошення карантину на території України.

25.05.2020 р. відповідач подав відзив на позов (а. с. 91-105), де вказав, що позивача належним чином повідомлено про проведення планової виїзної перевірки до хвороби, що позивач і не заперечує. Перебуваючи на лікарняному позивач не був позбавлений права проінформувати орган контролю про неможливість бути присутнім під час перевірки через тимчасову непрацездатність. Позивач не зазначив жодних підстав з посиланням на докази та норми законодавства у зв`язку з чим оскаржувані ним рішення підлягають скасуванню.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивачу 05.06.2013 р. Міністерством юстиції України видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Наказом відповідача від 26.12.2019 р. № 4294/7 позивача внесено до плану проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих на І квартал 2020 року (а. с. 114-116).

На підставі вказаного наказу членам комісії видано доручення та посвідчення на проведення планової виїзної перевірки у строк з 4 лютого до 13 лютого 2020 року (а. с. 117-118).

На адресу позивача 20.01.2020 р. направлено повідомлення про проведення перевірки з роз`ясненням обов`язків арбітражного керуючого під час перевірки та вказівкою на перелік документів, які необхідно надати членам комісії (а. с. 119-120). Повідомлення направлено на зареєстровану електронну пошту позивача, а також у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку (а. с. 122-123).

У своїх пояснення до відповідача від 14.03.2020 р. позивач підтвердив, що отримав повідомлення про проведення перевірки на електронну скриньку 20.01.2020 р. (а. с. 12), а відтак, позивач завчасно та належним чином сповіщений про дату, час і місце проведення планової виїзної перевірки та перелік документів, які необхідно надати членам комісії.

Прибувши 04.02.2020 р. о 10:00 год на місце проведення перевірки комісія встановила відсутність позивача чи його уповноваженого представника за адресою офісу арбітражного керуючого. У телефонному режимі позивач повідомив, що не отримував повідомлення про проведення перевірки та перебуває на даний час на лікарняному. Оскільки позивачем не надано комісії документів та пояснень щодо предмета перевірки, комісією складено акт про фіксацію факту відсутності арбітражного керуючого або його уповноваженого представника за місцем проведення перевірки та ненадання документів, а також акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевіри (а. с. 124-125). Відповідні акти направлено на електронну та поштову адреси позивача (а. с. 126-127).

10.02.2020 р. позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення, що здійснення ним повноважень арбітражного керуючого було неможливим у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. З тих же підстав не було технічної змоги завчасно надати відомості про перебування на лікуванні. Позивач просив скасувати акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевіри та призначити іншу дату її проведення (а. с. 128-129).

До пояснень позивач додав довідку комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міська лікарня № 1" від 10.02.2020 р. № 120, відповідно до якої він знаходиться на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні з 30.01.2020 р. по теперішній час (станом на 10.02.2020 р.) (а. с. 15).

За результатами розгляду пояснень позивача від 10.02.2020 р. Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено пропозицію до Міністерства юстиції України щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, про що позивача повідомлено листом (а. с. 131-133).

Заступником директора Департаменту з питань банкрутства складено висновок щодо відповідності висновків акта про відмову арбітражного керуючого Цуріки М.В. в проведенні перевірки законодавству з питань банкрутства, який разом із поданням № 1359 направлено Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих (а. с. 134-135, 138).

Відповідач листом від 06.03.2020 р. запросив позивача до участі в засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (а. с. 144-145).

14.03.2020 р. позивач надіслав на адресу дисциплінарної комісії пояснення, в яких просив не застосовувати покарання та рекомендувати призначення нової перевірки (а. с. 19).

23.03.2020 р. відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, яке оформлено протоколом № 90/03/20 (а. с. 140-143).

За результатами вивчення матеріалів перевірки (акт про відмову арбітражного керуючого), враховуючи матеріали подання від 17.02.2020 р. № 1359, беручи до уваги висновок щодо відповідності висновків акта про відмову арбітражного керуючого Цуріки М.В. в проведенні перевірки законодавству з питань банкрутства, дослідивши судові справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень, де арбітражний керуючий здійснює повноваження, та публічний сайт Єдиного реєстру арбітражних керуючих України та враховуючи раніше застосовані дисциплінарні стягнення, більшістю голосів вирішено застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на три місяці.

На підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 23.03.2020 р. № 1014 наказом відповідача від 08.04.2020 р. № 1362/5 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на три місяці (а. с. 146). Копію наказу направлено позивачу (а. с. 147-148).

На час виникнення спірних правовідносин в Україні вже діяв Кодекс України з процедур банкрутства, оскільки Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21.10.2019 р.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Статтею 12 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, зокрема, що арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства; подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого у порядку, встановленому законодавством; створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим вимог законодавства.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Кодексу України з процедур банкрутства державний орган з питань банкрутства, серед іншого, встановлює порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства; здійснює інші передбачені законом повноваження.

Частиною першою статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства або саморегулівною організацією арбітражних керуючих.

Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Планові перевірки проводяться за певний період не більше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб`єкта, щодо якого арбітражний керуючий здійснює свої повноваження, або у приміщенні контори (офісу) арбітражного керуючого з обов`язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий зобов`язаний надати особам, уповноваженим на проведення перевірки, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що перевірялися раніше, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірки за зверненням фізичної чи юридичної особи.

У перевірках беруть участь представники державного органу з питань банкрутства та його територіальних органів з можливістю залучення найбільш досвідчених і висококваліфікованих арбітражних керуючих у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. № 228, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та ін.

Пунктом 1 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 р. № 1707/5, визначено, що міжрегіональні управління Міністерства юстиції України підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Згідно з п. 4.19 Положення міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих.

06.12.2019 р. Міністерство юстиції України наказом № 3928/5 затвердило Порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (далі - Порядок).

Порядок поширюється на арбітражних керуючих, осіб, які проводять перевірку діяльності арбітражного керуючого, та осіб, які можуть бути залучені до проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого у випадках, передбачених цим Порядком.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих відповідно до цього Порядку здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та міжрегіональні управління Мін`юсту (далі - територіальні органи Мін`юсту) за згодою Мін`юсту.

Мін`юст та його територіальні органи є органами контролю.

Цей Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих (далі - перевірка); повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих під час проведення перевірок; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (далі - Дисциплінарна комісія) про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється щодо дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки;

складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії з перевірки пояснень, зауважень, заперечень до Довідки та/або усунення зазначених у Довідці порушень;

складання акта перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Акт перевірки) з урахуванням Довідки, пояснень, зауважень, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Строк проведення перевірки не може перевищувати для: планової перевірки - восьми робочих днів; позапланової перевірки - п`яти робочих днів.

Орган контролю проводить перевірку за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки (планової/позапланової) не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. Під час обчислення зазначених строків має враховуватись час на пересилання поштової кореспонденції, установлений законодавством, у разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим поштовим відправленням.

Для проведення перевірки орган контролю формує комісію з перевірки (далі - комісія) у складі від однієї до трьох осіб. До складу комісії входять виключно представники органу контролю. До проведення перевірки можуть залучатися найбільш досвідчені та висококваліфіковані арбітражні керуючі.

Для проведення перевірки орган контролю надає комісії доручення на проведення перевірки. Доручення на проведення перевірки підписує керівник структурного підрозділу Мін`юсту (в разі проведення перевірки Мін`юстом) чи керівник територіального органу Мін`юсту / заступник керівника територіального органу Мін`юсту (в разі проведення перевірки територіальним органом Мін`юсту) або особа, яка виконує його обов`язки.

На підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки та письмовий запит у формі повідомлення про проведення перевірки, які підписує керівник структурного підрозділу Мін`юсту чи керівник територіального органу Мін`юсту / заступник керівника територіального органу Мін`юсту або особа, яка виконує його обов`язки.

Повідомлення про проведення перевірки надсилається арбітражному керуючому електронною поштою на адресу, зазначену в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих України, та цього ж дня надсилається рекомендованим поштовим відправленням за рахунок коштів органу контролю на адресу контори (офісу) арбітражного керуючого або вручається особисто арбітражному керуючому чи його представнику за довіреністю, що посвідчується особистим підписом арбітражного керуючого чи його представника.

У повідомленні про проведення перевірки визначаються питання, які будуть перевірені в межах предмета перевірки, місце та час проведення перевірки, перелік документів, які арбітражний керуючий зобов`язаний надати комісії для перевірки, строк, до якого арбітражний керуючий зобов`язаний надати комісії пояснення та копії визначених у повідомленні документів, місце та спосіб їх надання.

Арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки з моменту отримання повідомлення про проведення перевірки особисто арбітражним керуючим або його представником за довіреністю, або через чотири робочих дні з дати відправлення такого повідомлення рекомендованим поштовим відправленням. Докази надсилання повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що позивача своєчасно та в належний спосіб повідомлено про дату проведення планової перевірки та вказано на перелік документів, які необхідно надати комісії.

Доводи позивача зводяться до того, що він хворів під час проведення перевірки, але контролюючим органом було направлено подання про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, на підставі якого відповідачем видано оскаржуваний наказ.

Відповідно до п. 28 розділу ІІ Порядку дату проведення перевірки може бути перенесено у разі неможливості її проведення з підстав, незалежних від органу контролю чи арбітражного керуючого, за вмотивованим рішенням органу контролю.

Проведення перевірки може бути перенесено за рішенням органу контролю до початку проведення перевірки виключно у виняткових випадках, якщо з об`єктивних підстав проведення перевірки у встановлений строк є неможливим.

До того ж, згідно з п. 29 розділу ІІ Порядку проведення перевірки може бути продовжено понад строки, визначені пунктом 4 цього розділу, за рішенням органу контролю виключно у виняткових випадках, якщо для проведення перевірки необхідно отримати від інших фізичних чи юридичних осіб додаткову інформацію, без отримання якої завершення проведення перевірки є неможливим, або у разі тимчасової непрацездатності арбітражного керуючого.

Незважаючи на те, що початок перевірки було призначено на 04.02.2020 р., позивач повідомив про свою хворобу лише 10.02.2020 р. Враховуючи технічні можливості сучасних засобів зв`язку та електронної пошти, суд критично оцінює доводи відповідача про неможливість з 30.01.2020 р. повідомити відповідача про свою тимчасову непрацездатність.

Отже, контролюючий орган не мав жодних підстав для перенесення дати перевірки чи продовження її строків.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку арбітражного керуючого під час проведення перевірки зобов`язано: допускати комісію до контори (офісу) арбітражного керуючого; забезпечувати у випадках, передбачених цим Порядком, доступ комісії для здійснення заходів контролю на територію боржника - юридичної особи або територію знаходження майна боржників юридичних та фізичних осіб; надавати на вимогу комісії потрібні документи та їх копії, засвідчені в установленому порядку, пояснення, довідки, відомості та інші матеріали з питань, що виникають під час перевірки.

Недобросовісна поведінка позивача свідчить про ухилення від проведення перевірки і має розцінюватися як відмова арбітражного керуючого в її проведенні.

Даний висновок відповідає позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 19.02.2019 р. по справі № 817/357/18.

Пунктами 7, 8 розділу IV Порядку (в редакції на момент проведення перевірки позивача) передбачено, що у разі відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки складається акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки (додаток 6) у двох примірниках, а перевірка закінчується на дату встановлення факту відмови.

Відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються:

відсутність арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у і місці, що визначені органом контролю в повідомленні про проведення перевірки, у разі належного повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки;

безпідставне ненадання органу контролю арбітражним керуючим або надання не в повному обсязі документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки, у визначені органом контролю терміни;

ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим;

безпідставна відмова арбітражного керуючого в доступі комісії та інших осіб на територію, до будівель, споруд та інших приміщень боржника у випадках, передбачених цим Порядком, або до приміщення контори (офісу) арбітражного керуючого.

Акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Орган контролю протягом трьох робочих днів з дати підписання акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки направляє до структурного підрозділу Мін`юсту пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності. До цієї пропозиції орган контролю додає завірені належним чином копії акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки та усіх документів, що є його невід`ємною частиною (п. 11 розділу IV Порядку).

Відповідно до п. 4 розділу VII Порядку дисциплінарними стягненнями, що застосовуються до арбітражного керуючого, є:

попередження;

догана;

тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого;

позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Частиною 2 ст. 23 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, а також те, чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Як свідчить витяг з протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 23.03.2020 р. № 90/03/20, комісією досліджено підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а при виборі виду стягнення враховано критерії, передбачені ч. 2 ст. 23 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі відповідач довів дотримання ним вимог чинного законодавства при призначенні та проведенні планової перевірки діяльності позивача, а також правомірність прийнятих за наслідками перевірки рішень.

Водночас, процесуальна поведінка позивача свідчить, що метою подачі даного позову до суду було зупинення дії оскаржуваного наказу, що дало б позивачу можливість продовжувати свою роботу.

Так, за час розгляду справи позивач чотири рази подавав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу (14.04.2020 р., 21.04.2020 р., 30.04.2020 р. і 14.05.2020 р.). Судом у задоволенні заяв про забезпечення позову відмовлено, однак жодна з ухвал суду позивачем не оскаржена.

Станом на дату розгляду справи оскаржуваний позивачем наказ узагалі скінчив свою дію, оскільки строк тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого сплив.

Таким чином, належними та допустимими доказами доведено, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення здійснене відповідачем у межах повноважень та у спосіб, передбачений Порядком, з дотриманням строків для накладення стягнення. Позивач не довів існування обставин, які б унеможливили будь-яким доступним способом повідомити відповідача про тимчасову непрацездатність арбітражного керуючого. До того ж, строк застосування дисциплінарного стягнення закінчився.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 00015622) про визнання неправомірними дій (рішення) дисциплінарної комісії, яка відбулась 23.03.2020 р., та скасування наказу від 08.04.2020 р. № 1362/5 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 17.07.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська