Справа № 200/580/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа №200/580/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника відповідача Груєнка С.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року (повний текст складено 28 квітня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/580/20-а (суддя в 1 інстанції Мозговая Н.А.) за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.10.2019 року, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 67023 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 33511,5 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що порушення, які встановлені в акті перевірки, не співпадають з порушеннями, зазначеними в спірному податковому повідомленні-рішенні.

Позивач зазначав, що відповідно до п.187.10 ст.187 Податкового кодексу України платники податків, які постачають теплову енергію визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту касовим методом. У зв`язку з чим позивач в періоді віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ в розмірі 67023 грн. у липні 2019 року застосував касовий метод, згідно якого дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку. Таким чином, вважає, що у позивача не виникало право на віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту у попередніх звітних періодах до здійснення оплати або надання інших видів компенсацій вартості поставлених ТМЦ.

Крім того, посилаючись на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 VII від 02.09.2014 року, вказував на наявність підстав для звільнення позивача від відповідальності на підставі Сертифікату ТПП.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 200/580/20-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Донецькій області № від 15.10.2019 року, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 67023 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 33511,5 грн.; стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» судовий збір в сумі 2102 грн.

Не погодившись з таким рішенням, Головним управлінням ДПС у Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем в порушення вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України сформовано податковий кредит липня 2019 року у розмірі 67023 грн. за рахунок податкових накладних з дати складання яких минуло 1095 календарних днів, що призвело до завищення ним суми податкового кредиту за липень 2019 року у розмірі 67023 грн., що призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 ПК України в частині заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету за липень 2019 року у розмірі 67023 грн. (рядок 18 декларації).

Зазначає, що посилання позивача на виданий Сертифікат ТПП від 28 серпня 2014 року із засвідченням настання обставин непереборної сили з 02.07.2014 року розповсюджується на реалізацію п. 100.4-100.5 ст. 100 Податкового кодексу України, яка передбачає процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, а не на процедуру звільнення від такої сплати, або взагалі підставу для не нарахування платнику зобов`язань та штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (, місцезнаходження: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2) є юридичною особою, яка пройшла, передбачену законом державну реєстрацію, перебуває на обліку як платник податків.

Колегією суддів встановлено, що згідно розділу 4.2 статуту позивача одним з основних видів діяльності підприємства є постачання теплової енергії.

Колегією суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26.12.2013 року між позивачем (покупець) та ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (продавець) укладено договір № 846/14-БО-6 купівлі-продажу природного газу.

Згідно п.2 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 61550 тис.куб.м (том 1, арк.справи 159-168).

28 лютого 2014 року ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» по факту постачання природного газу виписано податкову накладну № 5371 на загальну суму 23376370,92 грн., у тому числі ПДВ - 3896061,82 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 14.03.2014 року, та податкову накладну № 5372 на загальну суму 810262,65 грн., у тому числі ПДВ - 135043,78 грн. (том 1, арк.справи 112-113, 205).

Згідно акту звіряння розрахунків станом на 31.07.2019 року заборгованість позивача за договором № 846/14-БО-6 становить 189805574,84 грн., станом на 30.09.2019 року заборгованість позивача за договором № 846/14-БО-6 становить 188751843,61 грн. (том 1, арк.справи 116-118).

Відповідачем по справі проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» за липень 2019 року, за результатами якої складено акт від 11.09.2019 року № 37/05-99-52-04/3337119 (том 1, арк.справи 24-27).

Перевіркою встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту липня 2019 року суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних від ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» () з періодом виписки лютий 2014 року у розмірі 67023 грн., чим порушено п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в частині формування податкового кредиту липня 2019 року у розмірі 67023 грн. за рахунок податкових накладних, з дати складання яких минуло 1095 календарних днів, та п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в частині заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету у розмірі 67023 грн.

Позивачем 27.09.2019 року надано до контролюючого органу заперечення до вищевказаного акту камеральної перевірки (том 1, арк.справи 28-31).

Відповідачем 10.10.2019 року надано на адресу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» відповідь на заперечення до акту перевірки, відповідно до яких висновки акту № 37/05-99-52-04/3337119 щодо порушенням п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України відповідають нормам Кодексу (том 1, арк.справи 32-34).

На підставі вказаного акта камеральної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.10.2019 року, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 67023 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 33511,5 грн. (том 1, арк.справи 35).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 20.12.2019 року № 13704/6/99-00-08-05-03 скарга залишена без задоволення (том 1, арк.справи 37-43).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ в розмірі 67023 грн. застосовував касовий метод обліку ПДВ.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України, статті 94 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України, порушення якого вказано у акті перевірки, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Отже, для позивача, як підприємства, що застосовує касовий метод, датою виникнення права на податковий кредит за операціями з отримання товару (робіт, послуг) є дата списання коштів з його банківського рахунку незалежно від дати складення податкових накладних.

За приписами пункту 33.3 статті 33 ПК України базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов`язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи оплата поставлених товарів (розподіл коштів за теплову енергію на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 року № 217, договору № 846/14-БО-6 від 26.12.2013 року, реєстру, затвердженого постановою НКРЕКП від 25.06.2019 року № 1175) була здійснена позивачем у липні 2019 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями: № від 22 липня 2019 року на суму 7860,26 грн., № від 09 липня 2019 року на суму 298,6 грн., № від 08 липня 2019 року на суму 6914,81 грн., № від 05 липня 2019 року на суму 19121,49 грн.. № від 04 липня 2019 року на суму 5214,87 грн., № від 31 липня 2019 року на суму 28440,46 грн., № від 30 липня 2019 року на суму 192381,44 грн., № від 25 липня 2019 року на суму 4287,73 грн., № від 23 липня 2019 року на суму 8697,82 грн., № від 29 липня року на суму 63996,3 грн., № від 26 липня 2019 року на суму 35101,91 грн., № від 01 липня 2019 року на суму 29820,76 грн.

Відтак, право у позивача для включення до податкового кредиту спірної суми 67027 грн. виникло лише у липні 2019 року.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням норм Податкового кодексу України, а отже підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 200/580/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 200/580/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв