Справа № 160/511/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року Справа № 160/511/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Врони О.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «РОЛЛЕКС ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «РОЛЛЕКС ЛТД» (далі - ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.03.2020, яка була подана до суду 12.03.2020, просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо самостійного зарахування переплати ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» у розмірі 6 019,01 грн. в рахунок погашення недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» судовий збір у розмірі 15 644,24 грн.;
- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
В обґрунтування позову ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями, зазначаючи, зокрема, на порушенні процедури проведення перевірки, а саме перевіряючими під час проведення планової виїзної перевірки ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» порушено вимоги законодавства України, перевищено свої владні та управлінські функції та знято на особисті/приватні телефони копії з документів, які їм були передані ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» для проведення планової виїзної перевірки, як посадовим особам. Зазначені дії були вчинені умисно, з метою, в тому числі, отримання доступу до конфіденційної інформації, інформації, яка містить комерційну таємницю ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД», що в подальшому може бути використана з корисливих мотивів. Висновки щодо порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України про те ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» завищив адміністративні витрати та витрати на збут, чим начебто занижено фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку (+,-) за період, що перевірявся, на загальну суму 637 279,92 грн., в тому числі по періодам: за 2017 рік - на суму 616 796, 63 грн., - за 2018 рік - на суму 20 483,29 грн. на думку позивача є помилковими та безпідставними. Взаємовідносини між позивачем та контрагентами мали реальний характер, послуги надавались у повному обсязі і платник податків не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару/послуги вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо, і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит або віднесення витрат до складу валових за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Позивачем зазначено, що наведені відповідачем у акті перевірки доводи не можуть спростувати реальності операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 , а висновки відповідача, які ґрунтуються не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного здійснення господарських операцій. Відповідачем в акті перевірки не наведено реальні факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність позивача та експлуатацію поза межами господарської діяльності товариства придбаних (отриманих у фінансовий лізинг) колісних транспортних засобів, які перебували на балансі ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД». ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» в період, що перевірявся, укладались та виконувались договори, відповідно до яких отримувались у фінансовий лізинг транспортні засоби представницького класу, лізингодавець законно оподаткував ПДВ на суму компенсації інших витрат та зареєстрував податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, а ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» правомірно включило до складу податкового кредиту ПДВ із вартості такої компенсації витрат. Ремонти автомобіля Меrsedes-Веnz проводилися за рахунок Орендаря згідно умов договорів оренди легкового автомобіля, що є однією із вимог таких договорів оренди, а проведення ремонту, технічного обслуговування та заміни шин, автомобіля є додатковим благом фізичній особі лише у випадку відсутності договору оренди між підприємством та фізичною особою. Позивачем зазначено, що у разі якщо юридична особа виплачує своєму найманому працівнику компенсацію за використання для потреб виробництва особистого транспорту то сума зазначеної компенсації не є базою нарахування єдиного внеску.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 позовну заяву залишено без руху і надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.03.2020 року.
В підготовче засідання, призначене на 12.03.2020 року з`явились представники сторін, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.03.2020 року для можливості подання відзиву представником відповідача.
В підготовче засідання, призначене на 24.03.2020 року, представники сторін не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 07.04.2020 року.
Представником позивача 06.04.2020 подано відповідь на відзив у якому зазначено, що відповідно до наказів про облікову політику для основних засобів 5 групи - транспортні засоби ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» обрав прискорений метод зменшення залишкової вартості, який передбачений вимогами пп. 4 пункту 26 П(С)БО 7 «Основні засоби». Відповідачем же зроблено посилання на Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів, що затверджені Наказом Міністерства фінансів України 30.09.2003 № 561, які можуть застосовуватися підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами, їх філіями та іншими виділеними на окремий баланс підрозділами (далі - підприємства) незалежно від форм власності і організаційно-правових форм (крім банків і бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (п. 1 розділу 1). Отже, висновки відповідача проте, що за рахунок невірного застосування методу амортизації та заниження на порушення п.4 ПСБО 7 «Основні засоби» залишкової вартості проданого об`єкту основних засобів, на порушення п.29 ПСБО 16 «Витрати» витрати ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД», які підлягають врахування при визначенні фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, за 2018 рік виявилися заниженими на суму 215 212,93 грн. (538 032,43 грн. - 322 819,50 грн.), є безпідставними. Посилання у відзиві про те, що до перевірки ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» не надано жодного документу, який би підтверджував здійснення засобами поштового, мобільного, факсимільного та/або електронного зв`язку контактів ФОП ОСОБА_2 із посадовими/уповноваженими особами ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» (юридичною особою за даними наданих до перевірки бухгалтерських документів стосувались послуги мобільного зв`язку за одним номером), а також ФОП ОСОБА_2 із покупцями ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД», узгодження ФОП ОСОБА_2 із покупцями перед укладанням договору суттєвих умов договорів постачання та купівлі-продажу, супроводження виконання таких договорів на етапі виконання, в тому числі сприяння виконанню покупцями взятих за укладеними ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» із ними договорами обов`язків, є безпідставними, оскільки надання зазначених документів нічим не передбачено.
В підготовче засідання, призначене на 07.04.2020 року, представники сторін не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 12.05.2020 року.
В судове засідання, призначене на 12.05.2020 року, представники сторін не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представників сторін надійшли клопотання про розгляд підготовчих засідань в порядку письмового провадження. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду на 09.06.2020 року
Від представника позивача 09.06.2020 року надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
В судове засідання, призначене на 09.06.2020 року, з`явився представник відповідача. Проти клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечував, залишивши його розгляд на розсуд суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1 ст.205, ч. 9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
До документальної планової виїзної перевірки, яка проводиться на території ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» було допущені та приступили до перевірки:
ОСОБА_7 , посвідчення НОМЕР_8 - Головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників Нікопольського управління управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;
Батрак Оксана Володимирівна, посвідчення ОН НОМЕР_9 - Головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників Нікопольського управління управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;
Андрієнко Світлана Борисівна, посвідчення ОН № НОМЕР_10 - ревізор.
Перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД»:
2) пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 403 106 грн., у тому числі:
- за 2016 рік - 15 грн.,
- за 2017 рік - 90 668 грн.,
- за 2018 рік - 312 423 грн.;
3) п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, абзацу «г» п.198.5, п.198.6 ст.198, Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 податкової декларації з податку на додану вартість) у розмірі 11 076 грн.;
4) п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, абзацу «г» п.198.5, п.198.6 ст.198, Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 319 122 грн., в т.ч.:
-за січень 2016 р. - на суму 1 929 грн., -за листопад 2016 р. - на суму 3 152 грн.,
-за лютий 2016 р. - на суму 1 929 грн., -за вересень 2017 р. - на суму 41 788 грн.,
-за березень 2016 р. - на суму 2 312 грн., - за жовтень 2017 р. - на суму 58 109 грн,
-за квітень 2016 р. - на суму 3 055 грн., - за листопад 2017 р. - на суму 13 680 грн.
-за травень 2016 р. - на суму 1 929 грн., - за січень 2018 р. - на суму 30 754 грн.
-за червень 2016 р. - на суму 1 929 грн., - за травень 2018 р - на суму 52 677 грн.
-за липень 2016 р. - на суму 2 241 грн., - за червень 2018 р. - на суму 2 315 грн.
-за серпень 2016 р. - на суму 12 466 грн., - за серпень 2018 р. - на суму 38 466 грн.
-за вересень 2016 р. - на суму 2 251 грн., - за жовтень 2018 р. - на суму 45 551 грн.
-за жовтень 2016 р. - на суму 2 267 грн.,
5) п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» не складено і не зареєстровано в ЄРПН в терміни, встановлені цим кодексом для такої реєстрації, зведені податкові накладні за товарами/послугами, які починають використовуватися в операціях, не пов`язаних із господарською діяльністю підприємства, на податкові зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 283 701,44 грн. (за період з 01.01.2017 по 31.12.2018), в тому числі:
-за січень 2017 р. - на суму 3 372,40 грн., - за січень 2018 р. - на суму 13 115,41 грн.
-за лютий 2017 р. - на суму 5 823,70 грн., - за лютий 2018 р. - на суму 13 389,32 грн.
-за березень 2017 р. - на суму 12 656,96 грн., - за березень 2018 р. - на суму 13 795,84 грн.
-за квітень 2017 р. - на суму 12 121,45 грн., - за квітень 2018 р. - на суму 12 196,52 грн.
-за травень 2017 р. - на суму 12 154,72 грн., - за травень 2018 р. - на суму 12 999,04 грн.
-за червень 2017 р. - на суму 15 369,09 грн., - за червень 2018 р. - на суму 12 378,19 грн.
-за липень 2017 р. - на суму 11 738,12 грн., - за липень 2018 р. - на суму 11 940,6 грн.
-за серпень 2017 р. - на суму 12 880,10 грн., - за серпень 2018 р. - на суму 11 738,12 грн.
-за вересень 2017 р. - на суму 14 599,68 грн., - за вересень 2018 р. - на суму 11 738,12 грн.
-за жовтень 2017 р. - на суму 12 154,72 грн., - за жовтень 2018 р. - на суму 11 738,12 грн.
-за листопад 2017 р. - на суму 13 125,93 грн., - за листопад 2018 р. - на суму 11 738,12 грн.
-за грудень 2017 р. - на суму 12 188,12 грн., - за грудень 2018 р. - на суму 8 749,05 грн.
6) пп.164.1.2. п.164.1, абз. «г» 164.2.17. п.164.2. ст.164, пп.168.1.2 п.168.1, п.168.3 ст.168, абз. «а» п.171.2 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 8 280,20 грн., у тому числі: листопад 2016 - 96,52 грн., грудень 2016 року - 1 222, 91 грн, лютий 2017 - 986,90 грн., березень 2017 - 90,00 грн., червень 2017 - 2 793,38 грн., вересень 2017 - 3 090,49 грн.;
7) пп.1.6.161 підрозділу 10 Розділу ХХ, пп.164.1.2. п.164.1, абз. «г» 164.2.17. п.164.2. ст.164, пп.168.1.2 п.168.1, п.168.3 ст.168, абз. «а» п.171.2 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з військового збору в загальній сумі 690,02 грн., у тому числі: листопад 2016 - 8,05 грн., грудень 2016 року - 101,91 грн, лютий 2017 - 82,24грн., березень 2017 - 7,50 грн., червень 2017 - 232,78 грн., вересень 2017 - 257,54 грн.;
9) п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI, У результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 10 120,26 грн. у тому числі: листопад 2016 року - 117,98 грн., грудень 2016 року - 1 494,67 грн., лютий 2017 року - 1 206,22 грн., березень 2017 року - 110,00 грн., червень 2017 року - 3 414,13 грн., вересень 2017 року - 3 777,26 грн.
З листом за вих. 602/10/04-36-05-20 від 03.01.2020 на адресу ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
Відповідно до змісту позовної заяви ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» судом встановлено, що працівниками позивача було зафіксовано відповідними технічними засобами, що ревізорами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час виконання службових повноважень і проведення планової виїзної перевірки ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» було самовільно, тобто без отримання відповідного дозволу позивача, знято на особисті мобільні телефони копії документів ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД», які, в тому числі, містять комерційну таємницю, що охороняється законом.
Порядок отримання копій первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів посадовими (службовими) особами контролюючого органу визначений у ст. 85 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до вимог п.п. 85.4, 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Пункти 85.6-85.7 ст. 85 Податкового кодексу України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Доказів звернення ревізорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час виконання службових повноважень і проведення планової виїзної перевірки ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» до працівників, посадових осіб ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» з вимогою виготовити та надати їм завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, які були надані до перевірки матеріали справи не містять, як не містять і опису отриманих копій документів.
Право на застосування фотозйомки та відеозапису у податковому кодексі України встановлено виключно для податкового керуючого, під час виконання ним повноважень, визначених цим Кодексом (пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).
З огляду на викладене, у ревізорів під час проведення планової виїзної перевірки ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» відсутні повноваження щодо зняття на особисті/приватні телефони копій з документів, які їм були передані ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» для проведення планової виїзної перевірки, як посадовим особам, проте, зазначені порушення не впливають на факт визнання протиправними оскаржених рішень суб`єкта владних повноважень.
Перевіркою повноти визначення податку на прибуток ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено його заниження на загальну суму 403 106,00 грн., в т.ч.: - 2016 рік - 15,00 грн.; - 2017 рік - 90 668,00 грн.; - 2018 рік - 312 423,00 грн.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що виявлене перевіркою заниження податку на прибуток ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» на загальну суму 403 106,00 грн. обліковується через:
- допущення ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» арифметичних помилок, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму 1903 370,37 грн. і, в свою чергу, завищення податкових зобов`язань з податку на прибуток на -37 485,69 грн., а саме:
за 2016 рік відбулось заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму 88,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток на 15,00 грн.;
за 2017 рік відбулось завищення фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму -113 083,00 грн., що призвело до завищення податкових зобов`язань з податку на прибуток на -20 365,00 грн. (-113 082,63 * 0,18 - 1);
за 2018 рік відбулось заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму 2 016 365,00 грн. (при цьому у позивача обліковувалось за декларацією від`ємне значення у сумі -2 111 614,00 грн.), що призвело до завищення податкових зобов`язань з податку на прибуток на -17 145,00 грн. (-95 249,00 * 0,18);
- допущення ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» порушень щодо бухгалтерського обліку сум амортизації автомобілів TOYOTA RAV4 (2016 р.в., держ. номер НОМЕР_2 , V1N - НОМЕР_11 , дизель), LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., держ. номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_12 , дизель), VOLKSWAGEN Golf Sportwagen S 2.0 TPI (2015 р.в., держ. номер НОМЕР_13 , VIN - 3VWCA7AU1GM504078, дизель), що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму 637 279,92 грн., і, в свою чергу, заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток на 114 710,39 грн., а саме:
за 2017 рік відбулось заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму 616 797,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток на 111 023,00 грн.;
за 2018 рік відбулось заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму 20 483,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток на 3 687,00 грн.
- допущення ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» порушень щодо бухгалтерського обліку сум за договорами комісії та консультаційних послуг з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) за 2018 рік на загальну суму 1 810 450,00 грн. і, в свою чергу, заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2018 рік на 325 881,00 грн.
Аналізуючи зміст спірних правовідносин судом встановлено, що позивачем не надано жодного доказу та обґрунтування факту відсутності у ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» арифметичних помилок, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток) на загальну суму 1 903 370,37 грн.
2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
У випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:
«П» - у разі зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (додаток 9).
Рекомендацією Комітету міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року № R(80)2 (Рекомендація R(80)2) визначено, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень.
При цьому, за позицією Європейського суду з прав людини щодо судового контролю за дискреційними адміністративними актами, національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак усе ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки»; пункт 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства»; пункти 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд проти Кіпру»; пункти 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії»).
Документальною перевіркою встановлено, що в період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» були отримані та введені в експлуатацію наступні об`єкти основних засобів:
- автомашина TOYOTA RAV4 (2016 р.в., держ. Номер НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_11 , дизель). Автомашину (інв. №45) було отримано в фінансовий лізинг (Лізингодавець - ТОВ «Український лізинговий фонд»). Відповідно до акта №45 від 29.12.2016 введення в експлуатацію основних засобів, складеного комісією у складі голови Комісії - директора ОСОБА_3 та членів Комісії-заступник директора ОСОБА_10 та головного бухгалтера ОСОБА_11 , інвентарної картки обліку основних засобів (типова форма №ОЗ-6) первісна вартість об`єкту основного засобу складає 894 720,83 грн., строк корисного використання - 5 років, ліквідаційна вартість - 0,00грн. ?
- автомашина LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., держ. Номер НОМЕР_3 , VIN - SALWA2FKJHA129309, дизель). Автомашину (інв. №46) було отримано в фінансовий лізинг (Лізингодавець - ТОВ «Український лізинговий фонд»). Відповідно до акта №46 від 10.02.2017 введення в експлуатацію основних засобів, складеного комісією у складі голови Комісії - директора ОСОБА_3 та членів Комісії-заступник директора ОСОБА_10 та головного бухгалтера ОСОБА_11 , інвентарної картки обліку основних засобів (типова форма №ОЗ-6) первісна вартість об`єкту основного засобу складає 2 624 715,00 грн., строк корисного використання - 5 років, ліквідаційна вартість - 0,00грн. ?
- автомашина VOLSKWAGEN Golf SportWagen S 2,0 TDI (2015 р.в., держ. Номер НОМЕР_14 , VIN -3VWCA7AUIGM504078, дизель). Автомашину (інв. №47) було отримано в фінансовий лізинг (Лізингодавець - ТОВ «Український лізинговий фонд»). Відповідно до акта №47 від 28.02.2018 введення в експлуатацію основних засобів, складеного комісією у складі голови Комісії - директора ОСОБА_3 та членів Комісії-заступник директора ОСОБА_10 та головного бухгалтера ОСОБА_12 , інвентарної картки обліку основних засобів (типова форма №ОЗ-6) первісна вартість об`єкту основного засобу складає 406 452,500 грн., строк корисного використання - 5 років, ліквідаційна вартість - 0,00грн.
Отримані в лізинг об`єкти основних засобів в бухгалтерському обліку ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» відображені кореспонденцією з Кредиту рах.531 «Зобов`язання з фінансової оренди» в Дебет рах.105 «Транспортні засоби».
На підставі даних регістрів синтетичного та аналітичного бухгалтерського обліку по рахунку 131 «Знос транспортних засобів», нарахування амортизації по отриманим у фінансовий лізинг автомашинам TOYOTA RAV4 (2016 р.в., інв. №45), LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., інв. №47) та VOLSKWAGEN Golf SportWagen S 2,0 TDI (2015 р.в., інв. №48) здійснено ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» з використанням передбаченого для групи 4 основних засобів прискореного методу зменшення залишкової вартості в загальній сумі 2241 318,85 грн. в тому числі:
- по автомашині TOYOTA RAV4 (2016 р.в., інв. №45) за період з січня 2017 року по грудень 2018 року - 573 901,25грн, в тому числі за 2017 рік (за період із січня по грудень ) - 358 688,33 грн, за 2018 рік (за період із січня по грудень ) 215 212,92 грн ?
- по автомашині LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., інв. №47) за період з березня 2017 року по грудень 2018 року - 1 504 836,60, в тому числі за 2017 рік (за період із березня по грудень ) - 874 905,00 грн, за 2018 рік (за період із січня по грудень ) 629 931,60 грн ?
- по автомашині VOLSKWAGEN Golf SportWagen S 2,0 TDI (2015 р.в., інв. №48) за період з березня 2018 року по грудень 2018 року - 162 581,00,
що підтверджується обігово-сальдовими відомостями по бухгалтерських рахунках 105 «Транспортні засоби» та 131 «Знос транспортних засобів» та відображено кореспонденцією з кредиту рахунку 131 «Знос транспортних засобів» в Дебет рахунку 92-1 «Адміністративні витрати» у відповідних періодах.
- по автомашині TOYOTA RAV4 (2016 р.в., інв. №45) за період з січня 2017 року по грудень 2018 року - 358 688,40 (896 720,83/5років/12 місяців х24 місяця), в тому числі за 2017 рік (за період із січня по грудень ) - 179 344,20 грн, за 2018 рік (за період із січня по грудень ) 179 344,20 грн ?
- по автомашині LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., інв. №47) за період з березня 2017 року по грудень 2018 року - 962 395,50 (2 624 715,00/5років/12 місяців х22 місяця), в тому числі за 2017 рік (за період із березня по грудень ) - 437 452,50 грн, за 2018 рік (за період із січня по грудень ) 524 943,00 грн ?
- по автомашині VOLSKWAGEN Golf SportWagen S 2,0 TDI (2015 р.в., інв. №48) за період з березня 2018 року по грудень 2018 року -67 742,10 (406 452,50/5років/12 місяців х 10 місяців).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Судом встановлено, під час проведення планової документальної перевірки працівникам податкової служби були надані наступні накази ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» про організацію бухгалтерського обліку, які в копіях долучені до матеріалів справи, а саме:
- Наказ № 1 по ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 1 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 2 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 3 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 4 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 5 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 6 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 7 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 8 до наказу № 1 від 01.01.2016 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Наказ № 1 по ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 1 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 2 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку н
- Додаток № 3 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 4 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 5 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;а підприємстві;
- Додаток № 6 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 7 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 8 до наказу № 1 від 02.01.2017 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Наказ № 1/1 по ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додатку № 1 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 2 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 3 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 4 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 5 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 6 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 7 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Додаток № 8 до наказу № 1/1 від 15.02.2018 про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;
- Наказ № 2 про внесення доповнень до облікової політики та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 02.01.2017;
- Наказ № 2 про внесення доповнень до облікової політики та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 01.01.2016;
- Наказ № 2 про внесення доповнень до облікової політики та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 02.01.2018;
- Наказ № 2/2 про внесення доповнень до облікової політики та організацію бухгалтерського обліку на підприємстві ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 15.02.2018.
Згідно з даними наказами було передбачено наступні методи нарахування амортизації основних засобів та інших необоротних активів:
Відповідно до наказів про облікову політику для основних засобів 5 групи - транспортні засоби ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» обрав прискорений метод зменшення залишкової вартості, який передбачений вимогами Пункту 26 п.4 ПСБО 7 «Основні засоби».
Крім того, для проведення перевірки працівникам податкової служби були надані накази ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» про встановлення строку корисного використання придбаних основних засобів: наказ №2-01 від 30.12.2016; наказ №1-01 від 10.02.2017; наказ №5А від 28.02.2018.
Даними наказами окрім встановлення строку корисного використання під час введення в експлуатацію автомобілів були призначені і метод амортизації «Прискорений метод зменшення залишкової вартості», який відповідає обліковій політиці та нормам ПСБО 7 «Основні засоби».
Систематизований підхід, визначений Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727, передбачає аналіз всіх наданих платником для перевірки документів із огляду на ці документи та інші дані, формулювання висновків щодо всіх суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності підприємства.
Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» затверджено Наказом Міністерства фінансів України 27.04.2000 № 92, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 травня 2000 року за № 288/4509 (далі по тексту - П(С)БО 7 «Основні засоби»).
П(С)БО 7 «Основні засоби» (п. 4) визначає амортизацію - як систематичний розподіл вартості, яка амортизується, необоротних активів протягом строку їх корисного використання (експлуатації).
Згідно п. 26 П(С)БО 7 «Основні засоби», амортизація основних засобів (крім інших необоротних матеріальних активів) нараховується із застосуванням таких методів:
1) прямолінійного, за яким річна сума амортизації визначається діленням вартості, яка амортизується, на строк корисного використання об`єкта основних засобів;
2) зменшення залишкової вартості, за яким річна сума амортизації визначається як добуток залишкової вартості об`єкта на початок звітного року або первісної вартості на дату початку нарахування амортизації та річної норми амортизації. Річна норма амортизації (у відсотках) обчислюється як різниця між одиницею та результатом кореня ступеня кількості років корисного використання об`єкта з результату від ділення ліквідаційної вартості об`єкта на його первісну вартість;
3) прискореного зменшення залишкової вартості, за яким річна сума амортизації визначається як добуток залишкової вартості об`єкта на початок звітного року або первісної вартості на дату початку нарахування амортизації та річної норми амортизації, яка обчислюється, виходячи із строку корисного використання об`єкта, і подвоюється;
4) кумулятивного, за яким річна сума амортизації визначається як добуток вартості, яка амортизується, та кумулятивного коефіцієнта. Кумулятивний коефіцієнт розраховується діленням кількості років, що залишаються до кінця строку корисного використання об`єкта основних засобів, на суму числа років його корисного використання;
5) виробничого, за яким місячна сума амортизації визначається як добуток фактичного місячного обсягу продукції (робіт, послуг) та виробничої ставки амортизації. Виробнича ставка амортизації обчислюється діленням вартості, яка амортизується, на загальний обсяг продукції (робіт, послуг), який підприємство очікує виробити (виконати) з використанням об`єкта основних засобів.
Відповідно до п. 28 П(С)БО 7 «Основні засоби», метод амортизації об`єкта основних засобів обирається підприємством самостійно з урахуванням очікуваного способу отримання економічних вигод від його використання. Метод амортизації об`єкта основних засобів переглядається у разі зміни очікуваного способу отримання економічних вигод від його використання. Нарахування амортизації за новим методом починається з місяця, наступного за місяцем прийняття рішення про зміну методу амортизації.
Крім того, відповідачем зроблено посилання на Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів, що затверджені Наказом Міністерства фінансів України 30.09.2003 № 561, які можуть, а не повинні в обов`язковому порядку, застосовуватися підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами, їх філіями та іншими виділеними на окремий баланс підрозділами (далі - підприємства) незалежно від форм власності і організаційно-правових форм (крім банків і бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (п. 1 розділу 1).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність порушення позивачем пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України в частині завищення адміністративних витрат та витрат на збут, а також заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку (+,-) за період, що перевірявся, на загальну суму 637 279,92 грн., в тому числі по періодам:
- за 2017 рік на суму 616 796, 63 грн.;
- за 2018 рік на суму 20 483,29 грн.
В ході перевірки встановлено укладання ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» договорів про надання послуг інформаційно-консультаційних і посередницьких (агентських) послуг з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .
За 2018 рік ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» отримало від ФОП ОСОБА_2 згідно отриманих актів надання послуг на загальну суму 890 449,90 грн. та включило до складу витрат на збут (бухгалтерська проводка: Д-т 93 «Витрати на збут», К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»).
На підставі аналізу діяльності ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» попередніх років (2016-2017рр.) перевіряючими було сформовано висновок, що з переважною більшістю контрагентів, пошук яких начебто здійснено ФОП ОСОБА_2 , товариством вже були укладені договори на придбання продукції, велось листування між сторонами, а також здійснювались операції з продажу продукцію згідно видаткових накладних, що підтверджується також даними зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, продаж продукції, в т.ч. і в період чинності договорів із ФОП ОСОБА_2 , здійснювався ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» переважно на підставі укладеного із ПРАТ «МРРЗ» договору комісії (виробник продукції - ПРАТ «МРРЗ»), а до обов`язків керівника ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» - Зєвіна В.М., входять функції щодо організування і збуту продукції та забезпечення Товариства кваліфікованими кадрами.
Листом від 19.11.2019 на адресу ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» фахівцями, що здійснювали перевірку, було надано запит про надання письмових пояснень та документів з наступних питань:
- яким чином ФОП ОСОБА_2 отримував від ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» інформаційні ресурси, рекламні матеріали, бланки документів, необхідні для залучення потенційних клієнтів (у відповідності п.2.4 договору з ФОП ОСОБА_2 );
- яким чином ФОП ОСОБА_2 сприяв у складанні та виконанні договорів з клієнтами, якщо ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» вже були укладені договори з більшою кількістю покупців на реалізацію у 2016-2017рр., а реалізація на підприємство АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» здійснювалась на підставі тендеру.
Листом №287/11-2019 від 20.11.2019 ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» повідомило, що ревізорам були надані всі бухгалтерські документи та усні пояснення.
Суд не погоджується з висновками відповідача щодо непідтвердження позивачем взаємовідносин з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 та відсутності господарської мети операцій, оскільки висновки контролюючого органу спростовує надана та проаналізована судом первісна документація, а саме: копія Договору № 128 від 01.02.2018 про надання інформаційно-консультаційних послуг, який укладений між ТОВ виробничо-комерційна фірма «Роллекс ЛТД» та ФОП ОСОБА_1 ; копія акту надання послуг № 232 від 28.12.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 229 від 30.11.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 218 від 31.10.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 206 від 28.09.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 192 від 31.08.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 186 від 31.07.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 174 від 29.06.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 162 від 31.05.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 146 від 30.04.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 123 від 30.03.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія акту надання послуг № 101 від 28.02.2018 за договором № 128 від 01.02.2018; копія Договору № 115 від 15.01.2018, який укладений між ТОВ виробничо-комерційна фірма «Роллекс ЛТД» та ФОП ОСОБА_1 ; копія акту прийомки-передачі робіт від 15.02.2018 за договором № 115 від 15.01.2018; копія Договору № 0201 від 02.01.2018 про надання послуг, який укладений між ТОВ виробничо-комерційна фірма «Роллекс ЛТД» та ФОП ОСОБА_2 ; копія Додаткової угоди № 1 від 01.07.2018 до договору № 0201 від 02.01.2018 про надання послуг; копія Договору № 0201/2 (додаток до до Договору № 0201 від 02.01.2018) від 02.01.2018, який укладений між ТОВ виробничо-комерційна фірма «Роллекс ЛТД» та ФОП ОСОБА_2 ; копія акту надання послуг № 12 від 28.12.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 11 від 30.11.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 10 від 31.10.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 9 від 28.09.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 8 від 31.08.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 7 від 31.07.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 6 від 29.06.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 5 від 31.05.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 4 від 30.04.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 3 від 31.03.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 2 від 28.02.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту надання послуг № 1 від 31.01.2018 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту прийому передачі від 02.01.2018 до договору № 0201/2 від 02.01.2018; копія акту прийому передачі від 30.11.2018 до договору № 0201/2 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 56 від 11.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 58 від 11.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 57 від 11.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 59 від 11.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 60 від 14.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 61 від 14.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 62 від 14.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 72 від 19.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 74 від 19.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 73 від 19.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 76 від 20.11.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 80 від 02.12.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 85 від 19.12.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 86 від 19.12.2019 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія платіжного доручення № 90 від 11.01.2020 за договором № 0201 від 02.01.2018; копія листа про погодження акту звірки за договором № 0201 від 02.01.2018; копія акту звірки взаємних розрахунків за період: Січень 2018 - Грудень 2018, за договором № 0201 від 02.01.2018; копія листа станом на 27.03.2019 про перерахування оплати за договором № 0201 від 02.01.2018; копія листа станом на 20.05.2019 про перерахування оплати за договором № 0201 від 02.01.2018; копія листа станом на 01.09.2019 про перерахування оплати за договором № 0201 від 02.01.2018; копія Контракту с директором ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 20.11.2013; копія Контракту с директором ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 20.11.2018; копія штатного розпису ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 01.01.2019; копія штатного розпису ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 01.10.2018; копія штатного розпису ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 02.01.2018; копія штатного розпису ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 01.01.2017; копія штатного розпису ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 02.07.2012; копія Протоколу № 1 зборів засновників ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 20.11.2013; копія Протоколу № 3 зборів засновників ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 20.11.2018; копія повідомлення про прийняття працівника на роботу ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 13.12.2017; копія Наказу № 8 про прийняття ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 13.12.2017; копія Наказу № 36 К про прийняття ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 13.12.2017; копія Наказу № 35 К про звільнення ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» від 13.12.2017; копія Договору комісії № 0103 (на продаж продукції) від 01.03.2017 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Додаткової угоди № 1 від 01.03.2018 до договору комісії № 0103 від 01.03.2017 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Договору комісії № 0401 (на продаж продукції) від 04.01.2011 який укладений між ВАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Додаткової угоди № 6 від 31.12.2015 до договору комісії № 0401 (на продаж продукції) від 04.01.2011 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Додаткової угоди № 8 від 26.12.2016 до договору комісії № 0401 (на продаж продукції) від 04.01.2011 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Додаткової угоди № 9 від 30.12.2016 до договору комісії № 0401 (на продаж продукції) від 04.01.2011 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Договору комісії № 19/01/2009-1 від 19.01.2009 який укладений між ВАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Додаткової угоди № 9 від 31.12.2015 до договору комісії № 19/01/2009-1 від 19.01.2009 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Додаткової угоди № 10 від 31.12.2016 до договору комісії № 19/01/2009-1 від 19.01.2009 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Додаткової угоди № 11 від 29.12.2017 до договору комісії № 19/01/2009-1 від 19.01.2009 який укладений між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; копія Договору поставки № 0210 від 02.10.2017 який укладений між ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» та ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод»; - копія Договору поставки № 0210 від 02.10.2017 який укладений між ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» та ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод».
Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Відповідно, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов`язкова ознака господарської операції) випливає також з норм Податкового кодексу України.
Платник податків не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару/послуги вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо, і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит або віднесення витрат до складу валових за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності за можливе допущення порушення законодавства іншими юридичними особами.
Такий висновок узгоджується з позицією колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові по справі №К/9901/1349/17.
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Допущені постачальником будь-які порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу валових витрат/витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, та до складу податкового кредиту сплачених (нарахованих) витрат і податку на додану вартість.
У відповідності до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Зі змісту ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 43 Господарського кодексу України випливає, що свобода підприємницької діяльності, у розумінні якої підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом, є загальним принципом господарювання.
Враховуючи викладене, при здійсненні господарської діяльності, керуючись принципами свободи підприємницької діяльності та свободи договору, суб`єкти господарювання вправі вільно укладати будь-які договори, не заборонені законодавством, самостійно обирати контрагентів та визначати умови таких договорів, в т.ч. ціну товару.
Отже, підприємство самостійно здійснює власну господарську діяльність і задля досягнення її мети - економічних і соціальних результатів та одержання прибутку - на свій розсуд визначає необхідні для цього умови.
Слід зазначити, що платник податку (покупець товару), який дотримався вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням його контрагентами вимог законодавства щодо створення підприємства, здійснення господарської діяльності, виконання податкових зобов`язань тощо і в подальшому зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту. У разі коли постачальник чи його контрагенти допустили порушення вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності, то це тягне відповідальність та негативні наслідки щодо них, адже законами іншого не передбачено.
Нереальність господарських операцій з придбання платником податків товарів (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише порушенням контрагентами вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності або деякими дефектами в розрахункових документах, зумовленими допущеними помилками.
Усі документи в їх сукупності, складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення, які за змістом та формою відповідають вимогам закону та які відображають реальні господарські операції, належать до первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що взаємовідносини між позивачем та ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 мали реальний характер, послуги надавались у повному обсязі, а наявність кредиторської заборгованості за надані послуги не є доказом нереальності операцій.
Таким чином наведені відповідачем доводи не можуть спростувати реальності операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , а витребувані перевіряючими документи не є первісною документацією в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Водночас при встановленні факту здійснення господарської операції повинні досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Реальність надання контрагентами інформаційно-консультаційних і посередницьких (агентських) послуг підтверджується наданою первісною документацією, яка містять всі необхідні реквізити, відповідає вимогам Закону №996-XIV, тобто є первинними документами у розумінні цього Закону.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Проведеною перевіркою відображених показників за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 у загальній сумі 0 грн. на підставі таких документів: податкових декларацій з ПДВ з додатками, головних книг, в т. ч. по бухгалтерських рахунках: 10 «Основні засоби» (в розрізі субрахунків), 13 «Знос (амортизація) необоротних активів» (в розрізі субрахунків), 201 «Сировина і матеріали», 203 «Паливо», 28 «Товари» (в розрізі субрахунків), 92-1 «Адміністративні витрати», оборотних відомостей по бухгалтерським рахункам: 301 «Каса в національній валюті», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 641 «Розрахунки за податками» (в розрізі субрахунків), інформації з ЄРПН щодо зареєстрованих податкових накладних та розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, накладних, актів, банківських документів та інших встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у колонці Б рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою» на загальну суму 320 615,00 грн. (донараховано 284 833,00 грн. через сплив строків давності).
На думку перевіряючих відхилення даних перевірки від даних підприємства у визначенні показників за відповідним рядком податкових декларацій виникло внаслідок наступного:
- декларування податкового кредиту, пов`язаного з експлуатаційними витратами, витратами на ремонт, технічне обслуговування та іншими витратами на утримання отриманих у фінансовий лізинг та оперативну оренду транспортних засобів;
- віднесення до адміністративних витрат вартості придбаного палива.
Також перевіркою встановлено, що з урахуванням зазначеного вище, в порушення пункту 201.10 статті 201 ПКУ ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» не складено і не зареєстровано в ЄРПН в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведені податкові накладні за товарами/послугами, які починають використовуватися в операціях, не пов`язаних із господарською діяльністю підприємства, на податкові зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 283 701,44 грн. (за період з 01.01.2017 по 31.12.2018).
З приводу декларування податкового кредиту, пов`язаного з експлуатаційними витратами, витратами на ремонт, технічне обслуговування та іншими витратами на утримання отриманих у фінансовий лізинг та оперативну оренду транспортних засобів, то документальною перевіркою встановлено, що в період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» відображено в бухгалтерському обліку отримання у фінансовий лізинг й оренду наступних транспортних засобів:
- автомашини ТОYОТА RAV4 (2014р.в., держ. номер НОМЕР_15 , VIN - НОМЕР_16 , дизель). Автомашину вартістю 482 191,67 грн. без ПДВ було отримано 12.12.2014 у фінансовий лізинг. Податок на додану вартість у сумі 96 438,33 грн. в складі вартості автомашини було віднесено Товариством до складу податкового кредиту з ПДВ податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року;
- автомашини Меrsedes-Вепz R350 СРІ 4 Маtіс (2011 р.в., держ. номер НОМЕР_17 , VIN - WDС2511221А132942, дизель). Автомашину було отримано в оперативну оренду від ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником транспортного засобу та директором Товариства) на підставі нотаріально посвідчених договорів оренди легкового автомобіля від 08.08.2016 (річна сума орендної плати - 4 000,00 грн.) та від 01.02.2017 (річна сума орендної плати - 5 000,00 грн.). Згідно п.2.1 договорів автомобіль орендується виключно для службових перевезень працівників Товариства та для вантажного перевезення дрібних речей;
- автомашини ТОYОТА RAV4 (2016р.в., держ. номер НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_11 , дизель). Автомашину вартістю 896 720,83 грн. без ПДВ було отримано 29.12.2016 у фінансовий лізинг (лізингодавець - ТОВ «Український лізинговий фонд»). Податок на додану вартість у сумі 179 344,17 грн. в складі вартості автомашини було віднесено Товаристром до складу податкового кредиту з ПДВ податкової декларації з ПДВ за грудень 2016 року;
- автомашини LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., держ. номер НОМЕР_3 , VIN - SALWA2FKJHA129309, дизель). Автомашину вартістю 2 624 715,00 грн. без ПДВ було отримано 10.02.2017 у фінансовий лізинг (лізингодавець - ТОВ «Український лізинговий фонд»). Податок на додану вартість у сумі 524 943,00 грн. в складі вартості автомашини було віднесено Товариством до складу податкового кредиту з ПДВ податкової декларації з ПДВ за лютий 2017 року;
- автомашини VOLSKWAGEN Golf SportWagen S 2,0 TDI (2015 р.в., держ. Номер НОМЕР_14 , VIN -3VWCA7AUIGM504078, дизель). Автомашину вартістю 406 452,50 грн. без ПДВ було отримано 16.03.2018 у фінансовий лізинг (лізингодавець - ТОВ «Порше лізинг Україна»), Податок на додану вартість у сумі 81 290,50 грн. в складі вартості автомашини було віднесено Товариством до складу податкового кредиту з ПДВ податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року. Із серпня 2018 року автомашина передана в оперативну оренду ПАТ «МРРЗ»;
- автомашини LAND ROVER Range Rover Sport (2018 р.в., держ. номер НОМЕР_18 , VIN - НОМЕР_19 , дизель). Автомашину вартістю 3 530 179,25 грн. без ПДВ було отримано 21.12.2018 у фінансовий лізинг (лізингодавець - ТОВ «ОТП Лізинг»), Податок на додану вартість у сумі 706 035,85 грн. в складі вартості автомашини було віднесено Товариством до складу податкового кредиту з ПДВ податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року.
Підставою для висновків контролюючого органу стосовно не господарського використання активів є те, що всі транспортні засоби використовувалися посадовими особами та/або учасниками товариства.
Судом проаналізовані долучені до матеріалів справи копії договору № 00015787 від 28.02.2018 про фінансовий лізинг, який укладений між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додатку від 28.02.2018 до договору № 00015787 від 28.02.2018 про фінансовий лізинг, який укладений між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додатку від 28.02.2018 до договору № 00015787 від 28.02.2018 про фінансовий лізинг (загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу), який укладений між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Договору № 010818 від 01.08.2018 на оренду автомобіля, який укладений між ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; акту прийому-передачі від 01.08.2018 між ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; листа на передачу об`єкта лізингу в сублізинг третій особі, а саме ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод»; Договору фінансового лізингу № 3486-02/12/16-Н від 15.12.2016 до генерального договору фінансового лізингу № 3486 від 05.12.2014, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додатку № 1 до договору фінансового лізингу № 3486-02/12/16-Н від 15.12.2016, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додатку № 2 (специфікація) до договору фінансового лізингу № 3486-02/12/16-Н від 15.12.2016, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додаткової угоди № 1 від 30.12.2016 до Договору фінансового лізингу № 3486-02/12/16-Н від 15.12.2016 генерального договору фінансового лізингу № 3486 від 05.12.2014, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додаткової угоди № 2 від 30.12.2016 до Договору фінансового лізингу № 3486-02/12/16-Н від 15.12.2016 генерального договору фінансового лізингу № 3486 від 05.12.2014, який укладений між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Договору фінансового лізингу № 3486-03/02/17-Н від 02.02.2017 до генерального договору фінансового лізингу № 3486 від 05.12.2014, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додатку № 1 до договору фінансового лізингу № 3486-03/02/17-Н від 02.02.2017, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додатку № 2 (специфікація) до договору фінансового лізингу № 3486-03/02/17-Н від 02.02.2017, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додаткової угоди № 1 від 10.02.2017 до договору фінансового лізингу № 3486-03/02/17-Н від 02.02.2017, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Генерального договору фінансового лізингу (зміст договору), який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Додатку до Генерального договору фінансового лізингу (про страхування), який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1242/2018/1250790 від 29.12.2018, який укладений між ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД» та ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод»; заяви № 405/12-2018 від 10.12.2018; Договору про переведення прав та обов`язків від 13.12.2018, який укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД», АТ «ТАСКОМБАНК», та ТОВ ВКФ «Роллекс ЛТД»; акту про передачу права власності до договору № 3486-02/12/16-Н від 15.12.2016 (Генерального договору фінансового лізингу № 3486 від 05.12.2014),
та встановлено, що ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» в період, що перевірявся, укладались та виконувались договори, відповідно до яких отримувались у фінансовий лізинг транспортні засоби представницького класу. Умовами договорів фінансового лізингу було передбачено, що з набуттям ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» прав власності на отримані у фінансовий лізинг транспортні засоби після сплати в повному обсязі лізингових платежів ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» повинно відшкодувати (компенсувати) витрати Лізингодавця на сплату транспортного податку, який був нарахований/сплачений Лізингодавцем як власником за період використання ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» отриманих у фінансовий лізинг транспортних засобів.
Відповідно до п.2. ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б)платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.
Згідно вимог Податкового кодексу України, в частині оподаткування ПДВ складових лізингового платежу, не є об`єктом обкладення ПДВ нарахування та сплата процентів або комісії у складі лізингового платежу в межах договору фінансового лізингу, (пп. 196.1.2 п. 196.1 ст. 196 Податкового кодексу) вартість компенсації об`єкта лізингу у складі лізингового платежу вже є другою подією (оплатою).
Судом встановлено, що в акті не заперечується той факт, всі податкові накладні від лізингодавців, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З цього слідує, що податкові накладні на компенсацію інших витрат були зареєстровані Єдиному реєстрі податкових накладних і пройшли процедуру моніторингу ДФС на предмет оцінки відповідності ступеню ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який передбачений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.
Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704 (далі Положення №88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до ч. 2ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з п.2.15 та п.2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Згідно зі ст. 1 Закону №996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.
Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб`єктами права.
Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення №88.
В акті та у документах по суті справи відповідачем не зазначеного жодного доказу на підтвердження твердження, що частину строку експлуатації придбані (отримані у фінансовий лізинг) колісні транспортні засобі TOYOTA RAV4 (2014 р.в., держ. номер НОМЕР_1 ), TOYOTA RAV4 (2016 р.в., держ. номер НОМЕР_2 ) та LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., держ. номер НОМЕР_3 ), які перебували на балансі ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД», використовувались посадовими особами та/або учасниками товариства, а також безоплатно третіми особами поза межами господарської діяльності товариства, а віднесене до адміністративних витрат паливо не використовувалось під час експлуатації зазначених транспортних засобів.
Витребування відповідачем від позивача документів, а саме: подорожних листів роботи легкового автомобіля, інших первинних документів, в яких зазначені мета та маршрут поїздок автомобілів, час роботи, показники спідометра на початок та в кінці кожного з маршрутів, акти на списання палива, які відповідають визначеним в подорожніх листах (або в інших первинних документах) меті та маршруту поїздок, накази або інші розпорядчі документ, якими передбачено закріплення працівників Товариства за відповідними одиницями транспортних засобів, а також документи, які підтверджують право відповідних осіб на керування транспортними засобами відповідних категорій, накази на відрядження та авансові звіти працівників на підтвердження зв`язку експлуатації транспортного засобу з господарською діяльністю товариства, суд вважає безпідставним.
Згідно з пп. 14.1.136 Податкового кодексу України, господарською діяльністю визнається діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Розглядувана позиція узгоджується із змістом пп. 14.1.231 Податкового кодексу України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.
Даний висновок узгоджується, зокрема, з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 30.01.2018 у справі №2а-1670/7883/12, від 18.03.2019 у справі № 818/3838/15, від 26.04.2019 у справі № 803/173/18.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до бюджетного відшкодування є факт придбання товарів та послуг із метою використання їх в господарській діяльності.
Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт використання їх у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків. Відповідачем в акті перевірки не наведено реальні факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність позивача та експлуатацію поза межами господарської діяльності товариства придбаних (отриманих у фінансовий лізинг) колісних транспортних засобів, які перебували на балансі ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД».
Проведеною перевіркою встановлено, що в порушення вимог пп.164.1.2. п.164.1 , абз. «г» 164.2.17. п.164.2. ст.164, пп.168.1.2 п.168.1, п. 168.3 ст.168, абз. «а» п. 171.2 ст.171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» не утриманий податок на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 8 280,20 грн., у тому числі: листопад 2016 - 96,52 грн., грудень 2016 - 1222,91 грн., лютий 2017 - 986,90 грн., березень 2017 - 90,00 грн., червень 2017- 2793,38 грн., вересень 2017-3090,49 грн.
Крім того перевіркою встановлено, що в порушення вимог пп. 1.6 16-1 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 164.1.2. п. 164.1, абз. «г» 164.2.17. п. 164.2. ст.164, пп. 168.1.2 п.168.1, п. 168.3 ст.168, абз. «а» п.171.2 ст.171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» військовий збір з доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору в загальній сумі 690,02 грн., у тому числі: листопад 2016 - 8,05 грн., грудень 2016- 101,91 грн., лютий 2017 - 82,24 грн., березень 2017- 7,50 грн., червень 2017- 232,78 грн., вересень 2017- 257,54 грн.
У відповідності з наданими до перевірки первинними документами (рахунки до сплати, акти виконаних робіт, платіжні доручення) встановлено розрахунки з постачальниками послуг за виконані роботи по ремонту автомобіля Меrsedes-Вепz який є власністю працівника підприємства ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 ) на загальну суму 46 001,19 грн.
Документальне підтвердження зв`язку вказаних витрат по ремонту автомобіля Меrsedes-Вепz у ході проведення перевірки не надано (подорожні листи., накази на відрядження т.і.) тобто кошти на вищезазначені послуги по ремонту були витрачені не в межах господарської діяльності підприємства.
судом встановлено, що ремонти автомобіля Меrsedes-Веnz проводилися за рахунок Орендаря згідно умов договорів оренди легкового автомобіля, що є однією із вимог таких договорів оренди. Крім того, в договорах оренди чітко зазначено, що автомобіль здається в оренду Орендарю для службових перевезень працівників останнього, а також для вантажного перевезення дрібних речей, про що і зазначено в акті.
Підпунктом 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування фізичної особи - резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Податкового кодексу України) у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з розділом IV ПКУ (п.п. «г» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 Податкового кодексу України, за ставкою 1,5 відсотка (п.п. 1.4 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України).
При цьому додаткове благо - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV ПКУ) (п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
Нормою ст. 125 Кодексу законів про працю України передбачено право працівників, що використовують свої інструменти для потреб підприємства, отримати компенсацію за їх знос. До таких інструментів можна віднести і власний автомобіль працівника.
Сума компенсації за використання працівником власного автомобіля для виконання службових обов`язків є додатковим благом такого працівника та оподатковується ПДФО і військовим збором.
Проведення ремонту, технічного обслуговування та заміни шин, автомобіля є додатковим благом фізичній особі лише у випадку відсутності договору оренди між підприємством та фізичною особою.
Підприємство-орендар зобов`язане:
1) підтримувати орендований автомобіль у належному технічному стані (ч. 1 ст. 801 Цивільного кодексу України);
2) брати на себе витрати, пов`язані з використанням автомобіля, у тому числі зі сплатою податків та інших платежів (ч. 2 ст. 801 Цивільного кодексу України). Це не стосується витрат на страхування автомобіля. Річ у тім, що в загальному випадку страхування орендованого транспортного засобу - обов`язок орендодавця (ч. 1 ст. 802 Цивільного кодексу України). Хоча застрахувати автомобіль може й орендар, якщо на те згодні обидві сторони і це закріплено в договорі оренди (ч. 2 ст. 771 Цивільного кодексу України);
3) відшкодувати збитки, завдані втратою або пошкодженням автомобіля, якщо ним не буде доведено, що така шкода була заподіяна не з його вини (ч. 1 ст. 803 Цивільного кодексу України). Також підприємство повинне відшкодувати шкоду, нанесену іншій особі у зв`язку з використанням орендованого автомобіля.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичної особи на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року № 1170, відповідно до п. 11 розділу I якого сума компенсації працівникам за використання для потреб виробництва власного інструмента та особистого транспорту не є базою нарахування єдиного внеску.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що навіть у випадку виплати юридичною особою своєму найманому працівнику компенсації за використання для потреб виробництва особистого транспорту, то сума зазначеної компенсації не є базою нарахування єдиного внеску.
Аналізуючи правовідносини, які виникли з приводу винесення оскаржених вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 № Ю-2922-58, а також визнати протиправними дій щодо самостійного зарахування переплати в рахунок погашення недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
У відповідності з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 59.1статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Частиною 6 ст. 25«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно вчинено дії щодо самостійного зарахування переплати ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» у розмірі 6 019,01 грн. в рахунок погашення недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 № Ю-2922-58 на загальну суму 9 161,38 грн.
В ході проведення перевірки на адресу посадових осіб ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» було надано запити про надання інформації, пояснень та їх документального підтвердження з наступних питань:
- запит від 19.11.2019 про надання документів та пояснень по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , який було вручено 19.11.2019;
- запит від 19.11.2019 про надання документів щодо амортизації автомобілів TOYOTA RAV4 (2016 р.в., держ. номер НОМЕР_2 , V1N - НОМЕР_11 , дизель), LAND ROVER Range Rover Sport (2016 р.в., держ. номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_12 , дизель), VOLKSWAGEN Golf Sportwagen S 2.0 TPI (2015 р.в., держ. номер НОМЕР_13 , VIN - 3VWCA7AU1GM504078, дизель), який вручено 19.11.2019;
- запит від 21.11.2019 про надання документів (копій документів) щодо ремонтів автомобілей, який було вручено 21.11.2019;
- запит від 21.11.2019 про надання письмових пояснень по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , який було вручено 21.11.2019;
- запит від 26.11.2019 про надання документів та письмових пояснень письмових пояснень, який було вручено 26.11.2019;
- запит від 22.11.2019 про надання документів (копій документів),а саме 2019 описів (реєстрів) прийнятих до проведення перевірки документів та облікових регістрів, які були складені ТОВ «ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» в єдиному примірнику без надання оригіналу чи копії посадовим особам, які здійснюють перевірку, який було вручено 25.11.2019.
Листом №287/11-2019 від 20.11.2019 на письмовий запит контролюючого органу, що здійснювали перевірку, за підписом заступника директора ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» - Сергія Зеленяка надано відповідь, у якому було наголошено, що за правилами rm.20.L2., 20.1.6. п.20.1. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати визначені Законом інформацію та документи виключно у порядку та на підставах, визначених законом, проте, отриманий запит не є належно оформленим та не відповідає всім вимогам чинного законодавства, а саме відсутня печатка контролюючого органу, а ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» під час проведення податкової перевірки було надані всі документи з питань ведення бухгалтерського обліку та оподаткування, в тому числі і ті що були зазначені в запиті а також пояснення на всі питання ревізорів.
Перевіряючими 29.11.2019 у довільній формі було складено акт про ненадання з боку посадових осіб ТОВ «ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» копій описів (реєстрів) прийнятих до проведення перевірки документів та облікових регістрів.
Відповідно до пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право: запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.
Згідно із пп. 16.1.5 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації, необхідної для виконання покладених на них функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
- підстави для надіслання запиту (обставини, які свідчать про порушення вимог податкового законодавства), із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
- перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
- печатку контролюючого органу.
Верховний Суд ще у постанові по справі № 826/9082/15 від 26.02.2019 вказав, що відсутність печатки контролюючого органу на запиті про надання інформації, незазначення у останньому підстав для направлення або зазначення непередбачених підстав, недотримання інших вимог є порушенням порядку його оформлення (складання), що у свою чергу призводить до виникнення у платника податків права не надавати запитувану інформацію.
Документальною перевіркою встановлено, що ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» в передбачені п.63.3 ст.63 ПКУ та п.8.4 Порядку №1588 строки на порушення пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПКУ не було повідомлено контролюючий орган за основним місцем реєстрації про набуті у власність протягом 2016-2018 рр. об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, а саме:
- автомобіль TOYOTA RAV4, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Радянська (Єдності), буд. 162, право користування - грудень 2016 року;
- автомобіль LAND ROVER Range Rover Sport, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Радянська (Єдності), буд. 162 , право користування - лютий 2017 року;
- автомобіль VOLKSWAGEN Golf Sportwagen S 2.0 TDl, Дніпропетровська обл., м.Марганець, вул. Радянська (Єдності), буд. 162, право користування - березень 2018 року;
- автомобіль LAND ROVER Range Rover, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Радянська (Єдності), буд. 162, право користування - грудень 2018 року;
- автомобіль Mercedes-Benz R350 CDI4 Matic, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Радянська (Єдності), буд. 162, оренда - серпень 2016 року;
- приміщення для розміщення ділового офісу площею 25,5 м.кв., Дніпропетровська обл., м. Марганець, ВУЛ. Радянська. 162, оренда - січень 2016 року;
- приміщення - автомобільний бокс площею 60 м.кв., Дніпропетровська обл., м.Марганець, вул. Радянська. 162, оренда - січень 2016 року;
- приміщення для розміщення ділового офісу площею 21 м.кв., Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Радянська, 162, оренда - січень 2016 року.
Відповідно до абзацу першого п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Згідно з абзацом четвертим п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Розділом VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462) (далі - Порядок №1588), передбачено, що повідомлення контролюючого органу за основним місцем обліку здійснюється шляхом подання повідомлення за формою №20-ОПП.
Абзацом третім п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
У відповідності з положеннями, визначеними абзацом п`ятим п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Відповідно до Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Таке повідомлення з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування згідно Порядку №1588 подається також у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, щодо якого відбулися зміни.
Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платнику податків встановлено обов`язок подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
За неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України передбачена відповідальність.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем не надано жодного доказу на спростування обставин неповідомлення контролюючого органу за основним місцем реєстрації про набуті у власність протягом 2016-2018 рр. об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно пп. 47.1.3 п.47.1 ст.47 Податкового кодексу України відповідальність за порушення порядку заповнення документів податкової звітності, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах несуть податкові агенти.
Відповідно до п.51.1 ст.51 Податкового кодексу України податковий агент зобов`язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.
Відповідно до абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, податкові агенти зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржених рішень відповідач не в повній мірі діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
За подання адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 15 644,24 грн. згідно платіжного доручення № 95 від 30.01.2020. Ціна позову (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) складала 1 053 444,05 грн. Судом відмовлено у задоволенні майнових позовних вимог на суму 1 020,00 грн., тобто судом відмовлено позивачу у задоволенні 0,1 % від ціни позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Частини 1 та 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Законом «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до чч.7, 9 ст.139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Також, за змістом ч.9 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.
Відповідно до змісту акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 03.04.2020 адвокат виконала роботи згідно Договору №1 про надання правової допомоги від 13.03.2018, Додаткової угоди № 1 від 12.03.2019, Додаткової угоди № 2 від 09.01.2020, Додаткової угоди № 3 від 12.03.2020 до Договору №1 про надання правової допомоги від 13.03.2018, а саме:
- подання позовної заяви ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо оскарження податкових повідомлень-рішень до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/511/20) - окремо не тарифікується;
- складання позовної заяви ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (з урахуванням змін та доповнень, а також зменшення розміру позовних вимог, на виконання вимог ухвали від 20.01.2020 про залишення позовної заяви без руху) від 06.02.2020 у справі № 160/511/20 (Дніпропетровський окружний адміністративний суд), обсяг процесуального документу 34 арк. + додатки - 8 год. 00 хв. вартістю 1 500,00 грн. за год. роботи;
- подання позовної заяви ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (з урахуванням змін та доповнень, а також зменшення розміру позовних вимог, на виконання вимог ухвали від 20.01.2020 про залишення позовної заяви без руху) від 06.02.2020 у справі № 160/511/20 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/511/20) - окремо не тарифікується;
- складання заяви про збільшення позовних вимог ТОВ ВКФ «РОЛЛЕКС ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у справі № 160/511/20 (Дніпропетровський окружний адміністративний суд), обсяг процесуального документу 4 арк. + додатки - 1 год. 30 хв. вартістю 1 500,00 грн. за год. роботи;
- участь у судовому засіданні у Дніпропетровському окружному адміністративному суді 12.03.2020 у справі № 160/511/20 - 15 хв. вартістю 1 500,00 грн. за год. роботи;
- складання відповіді на відзив у справі № 160/511/20 (Дніпропетровський окружний адміністративний суд), обсяг процесуального документу більше 10 арк. + додатки - 3 год. 00 хв. вартістю 1 500,00 грн. за год. роботи;
- складання та подання клопотань з процесуальних питань до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/511/20) - окремо не тарифікується.
Рахунок виставлений авансовано адвокатом за № 1 від 30.01.2020 на суму 30 000,00 грн. оплачений повністю замовником 30.01.2020.
Крім того згідно змісту акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 03.04.2020, сторони погодили, що час витрачений адвокатом на ведення справи № 160/511/20 понаднормово, тобто більше 10 годин вартістю 1 500,00 грн. за год. роботи, додатково не тарифікується і Клієнтом не оплачується. Загальна договірна ціна послуг склала 30 000,00 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено у повному обсязі належними та достовірними доказами факт понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як було зазначено судом відмовлено у задоволенні майнових позовних вимог на суму 1 020,00 грн., тобто судом відмовлено позивачу у задоволенні 0, 1 % від ціни позову.
З огляду на викладене, витрати на професійну правову допомогу, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області складають 29 970,00 грн.
Керуючись, ст.ст. 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо самостійного зарахування переплати Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «РОЛЛЕКС ЛТД» у розмірі 6 019,01 грн. в рахунок погашення недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України судове рішення складено у повному обсязі 10.06.2010 року.

Суддя О.В. Врона