Справа № 420/2527/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2527/20

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Дата і місце ухвалення: 19.05.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року №Ф-13833-52-У, якою позивача зобов`язано сплатити недоїмку в сумі 15819,54 грн. відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС в Одеській області від 19 листопада 2018 року №Ф-13833-52-У.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 16.06.2020 року Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вимога про сплату боргу формується за сукупності підстав актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів та зборів. Судом не враховано, що положеннями чинного законодавства не передбачено обов`язкової умови для формування вимоги проведення перевірки та складення за її результатами відповідного акту. Вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається разом з актом документальної перевірки виключно у випадку, коли виявлені у ході документальної перевірки дані свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами.

Також, апелянт посилається на безпідставність посилань суду першої інстанції на те, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року №Ф-13833-52-У повинна бути, однак не була направлена на поштову адресу позивача. Відповідач зазначає, що на адресу ОСОБА_1 податковим органом було направлено вимогу від 19.11.2018р. №Ф-13833-52, яка вважається врученою платнику податків 11.01.2019р. Вимога з літерою «У» в третій частині її номеру є узгодженою та направляється до органів державної виконавчої служби для її виконання. Таким чином, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018р. №Ф-13833-52-У було подано для примусового виконання Кілійському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 прийнятої Головним управлінням ДФС в Одеській області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року №Ф-13833-52-У, якою позивача, як фізичну особу-підприємця, зобов`язано сплатити недоїмку в сумі 15819,54 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При зверненні з даним позовом до суду першої інстанції свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у спірній вимозі від 19.11.2018р. №Ф-13833-52-У відповідачем зазначено, що станом на 17.04.2019р. у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 15819,54 грн. Однак, станом на 19.11.2018р. податковий орган не міг знати про заборгованість, яка виникне у позивача станом на 17.04.2019р.

Також, позивач посилався на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018р. №Ф-13833-52-У на його адресу Головним управлінням ДПС в Одеській області не надсилалася рекомендованим листом з повідомленням про вручення, особисто ОСОБА_1 або йому законному чи уповноваженому представнику не вручалася. А відтак, спірна вимога не може вважатися належним чином надісланою (врученою).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року №Ф-13833-52-У, дійшов висновку про те, що:

- вимога про сплату боргу формується за сукупності підстав - актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів;

- суд критично поставився до наданої відповідачем копії картки платника податків (витяг з АІС ДФС України «Податковий блок»), зазначивши, що в ній відображені лише операції з 09.02.2018р. по 31.10.2018р., в той час як при розрахунку заборгованості податковим органом врахована несплата внеску і за 2017 рік;

- Головне управління ДФС в Одеській області повинно було надіслати вимогу про сплату боргу до органу ДВС у разі, якщо позивач протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги: не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею; не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку; не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги. Проте, жодні з цих дій не могли бути вчинені ОСОБА_1 у строки встановлені законом, оскільки вимога від 19.11.2018р. №Ф-13833-52-У не була направлена на поштову адресу платника податків та ним не отримувалася.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі за текстом - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (абз.2 п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI).

Таким чином, позивач як фізична особа підприємець, який знаходиться на загальній системі оподаткування, починаючи з 01.01.2017р. зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, також у випадку не отримання доходу (прибутку) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частиною 3 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до п.1 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449 (далі Інструкція №449), до платників, які не виконали визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Абзацом 3 частини 2 розділу VI Інструкції №449 встановлено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до п.3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) (абз.9 п.3 розділу VI Інструкції №449).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Відповідно до п.4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Таким чином, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

При цьому, положеннями законодавства не передбачено обов`язкової умови для формування вимоги проведення перевірки та складення за її результатами відповідного акту. Вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається разом з актом документальної перевірки виключно у випадку, коли виявлені у ході документальної перевірки дані свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується не лише на підставі актів документальних перевірок. Відображення в інформаційній системі фіскального органу даних про наявність у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску є самостійною і достатньою підставою для формування вимоги про сплату боргу.

А відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що вимога про сплату боргу формується за сукупності підстав - актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, оскільки облікові дані з інформаційної системи органу доходів і зборів є такою ж самостійною підставою для формування вимог, як і акти перевірки чи податкова звітність.

Правова позиція суду апеляційної інстанції відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.12.2019 року по справі №826/25425/15.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що нарахована позивачу сума заборгованості належним чином не підтверджена, оскільки з наданої відповідачем копії картки платника податків (витяг з АІС ДФС України «Податковий блок») відображені лише операції з 09.02.2018р. по 31.10.2018р., в той час як при розрахунку заборгованості податковим органом врахована несплата внеску і за 2017 рік;

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі висновки суду, оскільки на підтвердження наявної у ОСОБА_1 заборгованості Головним управлінням ДПС в Одеській області надано інтегровану картку платника ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Зокрема, з інтегрованої картки платника вбачається, що 09.02.2018р. ОСОБА_1 було нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік, сума операції 8448 грн. (за 2017 рік). 19.04.2018р. було збільшено недоїмку на суму 2457,18 грн. (І квартал), 19.07.2018р. - на суму 2457,18 грн. (II квартал) та 19.10.2018р. - на суму 2457,18 грн. (III квартал). Загальна сума недоїмки за 2017 рік, 1-3 квартали 2018 року - 15819,54 грн.

Що ж до висновків суду про те, що відповідачем не виконано покладеного на нього обов`язку надіслання на адресу ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018р. №Ф-13833-52-У колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.4 розділу VI Інструкції №449 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Дата надсилання (вручення) проставляється на корінці вимоги: службовою (посадовою) особою юридичної особи, фізичною особою або їх законним чи уповноваженим представником - у разі вручення вимоги під підпис; працівником структурного підрозділу, до функцій якого належать приймання, реєстрація та обробка вхідної і вихідної кореспонденції,- у разі надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до корінця вимоги; інформаційно-телекомунікаційною системою контролюючого органу - у разі надсилання вимоги до електронного кабінету платника (для платників, які пройшли ідентифікацію в електронному кабінеті та обрали спосіб взаємодії з контролюючим органом в електронній формі).

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пунктом 5 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом 10 календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня або суду платник зобов`язаний одночасно письмово повідомити орган доходів і зборів, який направив вимогу.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності): вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в органах Казначейства.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в автоматичному режимі, з врахуванням особливостей обробки інформації ІС «Податковий блок», було сформовано вперше станом на 31.10.2018р. вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018р. №Ф-13833-52.

Вищезазначену вимогу, у якій зазначено заборгованість станом на 31.10.2018р., було надіслано на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним при реєстрації ФОП, однак поштове повідомлення було повернуто відправнику із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

На корінці вимоги та поштовому повідомленні зазначена дата 11.01.2019р.

А відтак, в силу зазначених положень Інструкції №449, вимога Головного управління ДПС в Одеській області від 19.11.2018р. №Ф-13833-52 вважається врученою ОСОБА_1 11.01.2019р.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що вимога №Ф-13833-52-У від 19.11.2018р. правомірно не була направлена контролюючим органом ОСОБА_1 , оскільки вимога з літерою «У» в третій частині є узгодженою та, відповідно до п.4 розділу VI Інструкції №449, направляється до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства, що і мало місце у даному випадку.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про те, що Головним управлінням ДПС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено законність спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки). А відтак, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Судом першої інстанції при вирішенні спору не повно з`ясовано обставини справи, не правильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року №Ф-13833-52-У.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Єщенко О.В. Федусик А.Г.