Справа № 400/1060/20
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р. справа № 400/1060/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, вул. Миру, 208,смт Казанка,Миколаївська область,56000

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась з позовом до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати вихідної допомоги, у зв`язку з припиненням трудового договору та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені; зобов`язати виплатити вихідну допомогу у зв`язку з припиненням трудового договору у розмірі 239 981,858 грн.; зобов`язати виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2020 р. по 25.02.2020 р. в розмірі 32 378,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звільнена з посади голови Казанківської РДА у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України. Позивач зазначила, що відповідно до ст. 44 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) має право на виплату вихідної допомоги при звільненні, однак відповідач не провів таку виплату. Крім того, невиплата з вини власника належних при звільненні сум є підставою для виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою від 10.03.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що на спірні правовідносини норми КЗпП України не розповсюджуються, адже є спеціальний нормативно - правовий акт, а саме Закон України "Про місцеві державні адміністрації" (далі - Закон № 586) і норма прямої дії щодо виплати вихідної допомоги відсутня, а тому вимоги щодо її виплати є безпідставними.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує посилання відповідача та підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд встановив наступне.

Позивач займала посаду голови Казанківської РДА з 12.02.2015 до 31.01.2020 р.

Підставою звільнення позивача з посади стало закінчення строку повноважень Президента України, що оформлено відповідним розпорядженням від 30.01.2020 р. № 63/2020-рп (а. с. 11).

30.01.2020 р. позивачем, як головою Казанківської РДА, видано розпорядження №12-рк про припинення повноважень голови РДА (а. с. 12).

11.02.2020 р. позивач звернулась до відповідача із заявою з проханням повідомити коли з нею відповідно до п. 5 ст. 41 КЗпП України буде проведено повний розрахунок (а. с. 8).

Листом від 17.02.2020 р. відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати вихідної допомоги (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

При цьому, питання виконання покладених на голів районних адміністрацій та їх заступників службових обов`язків, припинення ними наданих повноважень, права і обов`язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом № 586.

Як вбачається з преамбули Закону № 586, відповідно до Конституції України цей Закон визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади (ч. 2 ст. 1 Закону № 586).

Частинами 1, 2 ст. 8 Закону № 586 передбачено, що місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій.

Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Отже, посада голови районної державної адміністрації є строковою, оскільки повноваження голови нерозривно пов`язані зі строком повноважень Президента України, рішенням якого ці повноваження були надані.

Аналогічну правову позицію викладено в рішенні Верховного Суду від 16.12.2019 р. у справі № 540/1668/19.

Системний аналіз положень ст. 9 Закону № 586, що визначає підстави для припинення повноважень голови місцевої державної адміністрації, та ст. 118 Конституції України свідчить про те, що питання припинення повноважень голів місцевих державних адміністрацій віднесено до компетенції саме Президента України, які Глава держави може реалізувати як із власної ініціативи за наявності підстав, передбачених Законом № 586, так і за наявності подання Кабінету Міністрів України.

Отже, Президент України наділений дискреційними повноваженнями, які дають можливість самостійно на власний розсуд і в межах закону звільняти голів місцевих державних адміністрацій.

Вжита в ч. 4 ст. 118 Конституції України та в ч. 2 ст. 8 Закону № 586 форма припинення Президентом України повноважень голови місцевої державної адміністрації, за наявності такої підстави як закінчення строку повноважень Президента України за поданням Кабінету Міністрів України, передбачає прийняття відповідного рішення щодо звільнення голови місцевої державної адміністрації.

Закон № 586 не містить альтернативного вибору варіанту звільнення та призначення голів адміністрацій. Таким чином, Законом № 586 встановлено граничний термін перебування голови місцевої державної адміністрації на займаній посаді.

Отже, при формулюванні причин звільнення позивача не мають застосовуватися норми КЗпП України (зокрема п. 5 ч. 1ст. 41 КЗпП України), оскільки в даному випадку на спірні правовідносини поширюються положення спеціального законодавства, а саме норми Закону № 586.

Відтак, звільнення голови районної державної адміністрації на підставі ст. 9 Закону № 586 не є звільненням з ініціативи власника, а отже не підпадає під дію п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та ч. 1 ст. 44 КЗпП України.

Так, ця норма містить додаткову, особливу підставу для звільнення працівника, пов`язану з його статусом, якої не містить КЗпП України. Ця підстава законом пов`язується не з волевиявленням працівника чи Президента, а з самим фактом закінчення строку повноважень Президента України.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України визначено, що крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що 31.01.2020 р. позивача звільнено з посади голови Казанківської РДА у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України згідно з розпорядженням Президента України від 30.01.2020 р. №63/2020-рп.

Отже, оскільки позивача звільнено на підставі Закону № 586, а не на підставі КЗпП України, суд приходить до висновку, що поширення на спірні правовідносини приписів ст. 44 КЗпП України є необґрунтованим.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки, підставою для звільнення позивача є Закон № 586, який не передбачає виплати вихідної допомоги при звільненні з посади голови районної державної адміністрації, а позивач помилково ототожнює своє звільнення з розірванням трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідачем доведено правомірність спірних дій.

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області (вул. Миру, 208,смт Казанка,Миколаївська область,56000 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич