Справа № 640/24152/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Київ № 640/24152/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного агентства рибного господарства України,

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України (далі - відповідач, Держрибагентство) та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 15 листопада 2019 року №115-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Позов обґрунтовано тим, що 26 листопада 2019 року позивач отримав копію оскаржуваного наказу та копію дисциплінарної справи, з яких вбачалося, що під час розгляду запиту, що надійшов від громадянина ОСОБА_2 щодо надання інформації про перелік суб`єктів господарювання у сфері рибного господарства від 21 лютого 2018 року, а також повторних запитів від 01 березня 2019 року та від 18 березня 2019 року щодо надання недостовірних даних та аналогічних його звернень до Національного антикорупційного бюро та Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини стосовно порушення прав на доступ до публічної інформації, встановлені підстави для відкриття стосовно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження.

Позивач стверджує, що перевірка у межах дисциплінарного провадження проведена неналежно, матеріали дисциплінарної справи не містять ряду необхідних документів, які б свідчили про факт вчинення дисциплінарного проступку, від нього не вимагали надання будь-яких пояснень, не враховано обставин позитивної оцінки, наявності нагороджень та відсутності дисциплінарних стягнень у ОСОБА_1 , що свідчить на його думку про упереджене та несправедливе ставлення до нього з боку Голови Держрибагентства Бєлова Я.С. , з яким у ОСОБА_1 наявний потенційний конфлікт інтересів, що також підтверджується поясненнями свідків.

Посилаючись на те, що в оскаржуваному наказі зазначено, що догану оголошено позивачу за неналежне виконання посадових обов`язків, що не відповідає суті як оскаржуваного наказу, так і фактичним обставинам справи, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено провадити розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. до ухвалення рішення суду у даній справі, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову.

Позивачем 16 грудня 2019 року до суду подано нову редакцію позовної заяви з уточненими позовними вимогами, зокрема, нові вимоги виглядають наступним чином:

- визнати протиправним та скасувати висновок дисциплінарної комісії Держрибагентства з розгляду дисциплінарних справ у межах порушеного дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 - начальника Управління Держрибагентства України у м. Києві та Київській області від 01 листопада 2019 року про прийняття рішення про оголошення догани;

- визнати протиправними дії комісії Держрибагентства з розгляду дисциплінарних справ, які полягають у прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді догани;

- визнати протиправним та скасувати висновок дисциплінарної комісії Держрибагентства з розгляду дисциплінарних справу межах порушеного дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 - начальника Управління Держрибагентства України у м. Києві та Київській області від 25 листопада 2019 року щодо розгляду питання щодо звільнення, у зв`язку з допущенням ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу»;

- визнати протиправними дії ОСОБА_12 , як особи, яка втратила повноваження Голови Держрибагентства, які полягають у підписанні наказу №120-ТО від 28 листопада 2019 року про звільнення ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Комісії Держрибагентства з розгляду дисциплінарних справ, які полягають у прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління Держрибагентства України у м. Києві та Київській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Держрибагентства від 15 листопада 2019 року №115-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Держрибагентства від 28 листопада 2019 року №120-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Держрибагентства України у м. Києві та Київській області з 28 листопада 2019 року;

- стягнути з Держрибагентства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 вересня 2019 року.

Вирішуючи питання щодо прийняття нової редакції позовної заяви, поданої позивачем 16 грудня 2019 року, суд зазначає, що частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що окрім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

У даному випадку поруч із первісно заявленими позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 15 листопада 2019 року №115-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 », позивач оскаржує дії посадових осіб Держрибагентства, які входять у склад Комісії з розгляду дисциплінарних справ, і дії Голови Держрибагентства Бєлова Я.С., обґрунтування позову доповнюються обставинами розгляду іншої дисциплінарної справи, порушеної стосовно позивача, з урахуванням якої відбулося подальше його звільнення. Водночас, позивач вважає, що обставини порушення дисциплінарних проваджень стосовно нього, а також подальше звільнення є взаємопов`язаними та виникають з одних і тих самих правовідносин.

До того ж, поданий адміністративний позов у новій редакції фактично є заявою про збільшення позовних вимог в порядку частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства, якою змінюється предмет позову без зміни його підстав. Окрім того, позивачем дотримано строки, визначені для подачі заяви про збільшення позовних вимог Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин суд відхиляє заперечення відповідача щодо прийняття уточнених позовних вимог ОСОБА_1 з підстав одночасної зміни як предмету, так і підстав позову, та вважає предметом розгляду позовні вимоги, викладені в адміністративному позові ОСОБА_1 від 16 грудня 2019 року.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2020 року від відповідача витребувано необхідні для розгляду справи докази, призначено судове засідання для виклику свідків.

Запитувані судом документи надійшли від відповідача 09 червня 2020 року, в судовому засіданні 11 червня 2020 року допитаний свідок ОСОБА_6 , судом ухвалено продовжити розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, пояснення допитаного в судовому засіданні свідка, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, пунктом 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №895 (із змінами) (далі - Положення №895) визначено, що Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля, і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Держрибагентство здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).

Пунктом 1 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15 липня 2016 року №229 (із змінами) (далі - Положення №229) Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Київський рибоохоронний патруль очолює його начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою Держрибагентства відповідно до законодавства.

Наказом Держрибагентства від 11 квітня 2016 року №26-ТО ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Київського рибоохоронного патруля.

Згідно з пунктом 16 Положення про Київський рибоохоронний патруль начальник Київського рибоохоронного патруля, зокрема, здійснює керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати його роботи.

Наказом Держрибагентства №49-ТО від 16 травня 2019 року стосовно ОСОБА_1 відкрито дисциплінарне провадження щодо надання Держрибагентству неповної інформації у 2019 року.

З матеріалів дисциплінарної справи слідує, що до Дисциплінарної комісії Держрибагентства з розгляду дисциплінарних справ надійшла службова записка відділу адміністративних послуг та дозвільних документів Держрибагентства від 06 травня 2019 року №18-310, з якої стало відомо, що до Держрибагентства надійшов запит громадянина Гаврилова Д.О. щодо отримання публічної інформації від 21 лютого 2019 року про перелік суб`єктів господарювання у сфері рибного господарства.

З метою підготовки проекту відповіді на запит Гаврилова Д.О. Держрибагентство листом від 22 лютого 2019 року №3-18-16/1008-19 звернулося до територіальних органів Держрибагентства з вимогою надати запитувану інформацію з урахуванням відомостей до переліку, зазначеному у запиті, та відповідно до меж районів діяльності територіальних органів, визначених Держрибагентством.

Київський рибоохоронний патруль листом від 25 лютого 2019 року №1-6-1.1/1191-19 поінформувало Держрибагентство про відсутність в Київському рибоохоронному патрулі інформації щодо суб`єктів господарювання, які протягом 2018-2019 років подали до патруля Декларації з метою здійснення спеціального використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах та яким було відмовлено у реєстрації такої Декларації упродовж 2018-2019 років.

З урахуванням наданої інформації Держрибагентством надано ОСОБА_2 відповідь на його запит листом від 26 лютого 2019 року №3-18-19/1070-19.

Надалі, громадянин Гаврилов 01 березня 2019 року повторно звернувся до Держрибагентства із запитом про доступ до публічної інформації, зокрема, щодо недостовірності інформації, наданої на його запит від 21 лютого 2019 року.

Згідно вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Держрибагентство листом від 11 березня 2019 року №1-18-16/1271-19 направило запит ОСОБА_2. за належністю до територіальних органів та Київський рибоохоронний патруль листом від 14 березня 2019 року №1-6-19/1611-19 надав відповідь на зазначений запит ОСОБА_2 .

Водночас, Національне антикорупційне бюро України листом від 11 травня 2019 року надіслало Держрибагентству заяву ОСОБА_2 стосовно недбалості посадових осіб Київського рибоохоронного патруля під час видачі дозволів та відмови у реєстрації Декларацій, зазначивши, що з листа Центру надання адміністративних послугу м. Києві від 28 березня 2019 року №071/323 йому стало відомо що упродовж 2019 року до Київського рибоохоронного патруля через ЦНАП звернулося два суб`єкта господарювання (ПП «Комар» та ФОП ОСОБА_9 ) з Деклараціями.

Держрибагенство листом від 24 квітня 2019 року зобов`язало Київський рибоохоронний патруль до 26 квітня 2019 року надати обґрунтоване письмове пояснення щодо викладених у листі обставин та копії листів про відмову в реєстрації Декларацій протягом 2019 року.

Листом від 26 квітня 2019 року №1-6.1.1/2391-19 Київський рибоохоронний патруль звернувся до Держрибагентства з проханням продовжити термін для надання пояснень та копій документів у зв`язку із значним обсягом інформації.

Тим часом 25 квітня 2019 року до Держрибагентства листом №7550.4/Г-5174.3/19/26.1 звернувся Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо порушення Держрибагентством його права на доступ до публічної інформації з огляду на надання недостовірних відомостей та не повної інформації про перелік суб`єктів господарювання у сфері рибного господарства, які з метою здійснення спеціального використання водних біоресурсів протягом 2018-2019 років подали Декларації та про перелік суб`єктів господарювання, яким було відмовлено у реєстрації цих Декларацій.

В порядку реагування Держрибагентство листом від 06 травня 2019 року №3-18-16/2340/19 зобов`язало ОСОБА_1 , як начальника Київського рибоохоронного патруля взяти під особистий контроль виконання вимог, викладених у листі Держрибагентства від 24 квітня 2019 року №3-18-16/2340-19.

Листом від 06 травня 2019 року №2-61.1/2468-19 Київський рибоохоронний патруль надав Держрибагентству пояснення та копії запитуваних листів, серед яких і подані через Центр надання адміністративних послуг Декларації ПП «Комар» та ФОП ОСОБА_9 та інші документи.

Також серед додатків містилася копія листа Київського рибоохоронного патруля від 25 лютого 2019 року, яким поінформовано Держрибагентство про відсутність Київському рибоохоронному патрулі інформації щодо суб`єктів господарювання, які з метою здійснення спеціального використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах протягом 2018 та 2019 років подали Декларації, та яким було відмовлено у реєстрації таких Декларацій.

Держрибагентством листом від 11 травня 2019 року №3-18-19/2584-19 ОСОБА_2 направлено копії зазначених документів.

Отже, з викладеного суд приходить до висновку, що у розпорядженні Київського рибоохоронного патруля дійсно знаходилася необхідна для відповіді на запит ОСОБА_2 інформація, чим спростовуються твердження позивача про те, що питання реєстрації Декларацій не належить до повноважень Київського рибоохоронного патруля. Проте, вчасно така інформація надана Держрибагентству не була, у чому вбачається неналежне виконання, зокрема ОСОБА_1 , як начальником Київського рибоохоронного патруля, своїх обов`язків.

Дисциплінарною комісією при цьому ж було встановлено, що лист від 25 лютого 2019 року №1-6-1.1/1191-19 підписаний виконуючим обов`язки начальника відділу іхтіології Київського рибоохоронного патруля Квасильчуком О.М., при цьому в Держрибагентстві відсутній розпорядчий документ, що уповноважує Квасильчука О.М. на вчинення таких дій.

Позивач у своїх поясненнях від 23 травня 2019 року зазначив, що лист підписаний Квасильчуком О.М. для дотримання строків надання відповіді, оскільки сам позивач у цей час перебував на засіданні у м. Бровари Київської області, а термін надання відповіді спливав 25 лютого 2019 року о 14.00.

Окрім того, оцінюючи зібрані матеріали дисциплінарної справи, Дисциплінарною комісією було встановлено, що Київським рибоохоронним патрулем листом від 25 лютого 2019 року №1-6-1.1/1191-19 Держрибагентству надано недостовірну інформацію (щодо відсутності Декларацій), тоді як у дійсності такі Декларації мали місце, зокрема, від ФОП « ОСОБА_9 » від 04 лютого 2019 року №17/647; та від ПП «Комар» від 07 лютого 2019 року №17/755.

Отже, за висновками Дисциплінарної комісії Київським рибоохоронним патрулем надано завідомо недостовірну інформацію Держрибагентству, оскільки наявною на час надання відповіді була інша інформація про наявність Декларацій, внаслідок чого громадянину ОСОБА_2 надано також недостовірну інформацію на його запит від 21 лютого 2019 року, чим порушено вимоги пункту 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Зазначене, на думку Дисциплінарної комісії, свідчить, що ОСОБА_1 порушено пункти 15.1 та 15.2 Положення про Київський рибоохоронний патруль, якими передбачено, що начальник Київського рибоохоронного патруля очолює Київський рибоохоронний патруль, здійснює керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результатами його роботи, організовує та забезпечує виконання наказів Держрибагентства та доручень Голови Держрибагентства.

З такими висновками Дисциплінарної комісії погоджується й суд.

За результатами розгляду дисциплінарної справи 01 листопада 2019 року Дисциплінарною комісією складено подання стосовно начальника Київського рибоохоронного патруля Мухіна В.М., згідно якого комісія вбачає в діях позивача дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Суд у спростування відповідних тверджень позивача зазначає, що подання Дисциплінарної комісії містить оцінку обставинам відсутності у позивача дисциплінарних стягнень, наявність заохочень, позитивної оцінки за результатами службової діяльності. При цьому зауважень від позивача стосовно дій членів Дисциплінарної комісії не надходило, а комісією не встановлено обставин, які б обтяжували відповідальність позивача.

Відповідно до частини третьої статті 66 Закону України «Про державну службу» у разі допущення державним службовцем проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 цього Закону суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Також позивач посилається на обставини не забезпечення його права на надання пояснень, проте, у протилежне відповідач стверджує, що 12 листопада 2019 року заступник начальника управління - начальник відділу роботи з кадрами територіальних підрозділів та з керівниками державних підприємств та установ Управління роботи з персоналом Держрибагентства ОСОБА_10 із робочого телефону повідомила позивача про можливість у строк до 14.00 год. 13 листопада 2019 року надати письмові пояснення щодо виявленого порушення, а також про можливість ознайомитися з усіма матеріалами дисциплінарної справи. Позивач своїм право не скористався, тому 13 листопада 2019 року державними службовцями Держрибагентства складено Акт про ненадання письмових пояснень позивачем в порядку частини третьої статті 75 Закону України «Про державну службу».

Обставини здійснення ОСОБА_10 телефонного дзвінка ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який особисто чув телефонну розмову між ними.

Частиною одинадцятою статті 69 Закону України «Про державну службу» визначено, що суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозицій Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Розглянувши подання Дисциплінарної комісії від 01 листопада 2019 року відповідачем прийнято рішення про оголошення догани ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків, яке оформлено наказом Держрибагентства від 15 листопада 2019 року №115-ТО.

За встановлених обставин суд не знаходить порушень процедури та порядку здійснення дисциплінарного провадження та прийняття за його результатами рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, а також матеріалами справи не спростовуються висновки відповідача стосовно наявності у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.

Також судом встановлено, що на підставі службової записки Литвиненка В.О. - начальника Управління охорони водних біоресурсів, регулювання рибальства та іхтіології Держрибагентства від 02 вересня 2019 року №4.3/259 наказом Держрибагентства від 26 вересня 2019 року №96-ТО стосовно ОСОБА_1 відкрито інше дисциплінарне провадження.

У службовій записці йдеться про те, що 21 серпня 2019 року на сайті Київського рибоохоронного патруля у розділі «Діяльність» підрозділу «Накази Управління» виявлено розміщення наказу Київського рибоохоронного патруля від 21 серпня 2019 року №НОД-346/6 «Про визначення водних об`єктів (їх частин) для здійснення любительського і спортивного рибальства на Київському та Канівському водосховищах у районі діяльності Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області».

Як вбачається з матеріалів дисциплінарного провадження, при детальному вивченні наказу №436/6 виявлено норми, які не відповідають законодавству, зокрема, пункти 2,3 не відповідають Правилам любительського і спортивного рибальства, затвердженим наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року №19 (далі - Правила №19) у частині добової норми вилову та періоду нересту деяких водних біоресурсів. У зв`язку з цим права громадян при здійсненні любительського рибальства на засадах загального використання водних біоресурсів на визначених наказом водних об`єктах було утиснуто.

Відповідно до зазначених пунктів 2 та 3 наказу №436/6 на визначених ділянках дозволяється: одній особі вилов за одну добу перебування на водоймі 3 кг риби, за винятком випадків, коли вага однієї рибини перевищує встановлену норму вилову; вилов сріблястого (китайського) карася, верховодки, тюльки та бичків без обмежень та без включення в добову норму вилову; одній особі вилов крупно частикових хижаків (сом, щука, судак, білизна) у кількості не більше 1 екземпляра будь-якого із зазначених видів на добу з вжиттям заходів щодо збереження та повернення у природнє середовище інших особин; за наявності відповідного науково-біологічного обґрунтування та за погодженням із територіальним органом рибоохорони, здійснення спеціального лову сріблястого (китайського) карася малими частками.

Забороняється: будь-який вилов щуки в період з 01 березня до закінчення весняно-літньої заборони на лов водних біоресурсів, у разі вилову - вжити заходів щодо збереження та повернення у природне середовище; промисловий вилов протягом року.

Водночас, відповідно до пункту 3.15 Правил №19 забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Пунктом 4.6 Правил №19 встановлено вичерпний перелік добових норм водних біоресурсів, дозволених до вилову під час здійснення любительського і спортивного рибальства. Пунктом 4.14 Правил №19 передбачені строки заборони лову водних біоресурсів у нерестовий період у всіх водосховищах з 01 квітня по 10 червня.

Отже, положення пунктів 2,3 наказу Київського рибоохоронного патруля № 436/6 не відповідають положенням Правил №19.

У цьому зв`язку Держрибагентство листом від 22 серпня 2019 року звернулося до позивача та зобов`язало до 15 години 23 серпня 2018 року надати пояснення щодо розбіжностей у положеннях виданого наказу та Правил №19.

Позивачем відповідні пояснення надані 23 серпня 2019 року, зокрема, зазначено, що встановлення певних ділянок дозволить упорядкувати реалізацію прав населення на відпочинок з раціональним використанням потенціалу водосховищ, зменшити геометричну інтенсивність промислу, забезпечить більш повне використання сформованої ресурсної бази обловів надлишкової інтіомаси видів, які традиційним промислом недовикористовуються. На думку позивача, наказ не обмежує прав громадян на здійснення любительського і спортивного рибальства в порядку загального використання водних біоресурсів, а упорядковує реалізацію таких прав населенням.

Стосовно невідповідності пунктів 2,3 наказу №436/6 положенням Правил №19 позивач зазначив, що умови використання водних біоресурсів для любительського і спортивного рибальства визначені науково-біологічним обґрунтування на період 2019-2021 років, а Київським рибоохоронним патрулем щороку встановлюється нерестова заборона на вилов видних біоресурсів та визначаються добові норми вилову водних біоресурсів для любительського та спортивного рибальства.

Листом від 09 жовтня 2019 року відповідач запропонував позивачу надати документи та матеріали, якими спростовуються або підтверджуються обставини вчинення ним дисциплінарного проступку, а також роз`яснено йому право знайомитися з матеріалами дисциплінарного провадження, робити копії, виписки з матеріалів дисциплінарної справи, грубе порушення прав надавати пояснення, документи, матеріали щодо обставин, які досліджуються, порушувати клопотання про одержання та залучення до матеріалів нових документів.

Надалі Дисциплінарною комісією складено подання, у якому йдеться про невідповідність положень наказу №436/6 положенням Правил №19, грубе порушення та обмеження прав громадян на здійснення любительського та спортивного рибальства в порядку загального використання водних біоресурсів на визначених наказом ділянках, у чому вбачається наявність у діях начальника Київського рибоохоронного патруля ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень.

Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону України «Про державну службу» у разі вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону такого державного службовця може бути звільнено з державної служби.

Дисциплінарною комісією зазначено також, що позивач вже має дисциплінарне стягнення, проте є й заохочення, обставин, що обтяжують відповідальність позивача не встановлено.

Розглянувши подання Дисциплінарної комісії від 25 листопада 2019 року Головою Держрибагентства відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку - перевищення службових повноважень, яке не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Київського рибоохоронного патруля, про що видано відповідний наказ від 28 листопада 2019 року №120-ТО.

Згідно з пунктом 2 наказу датою звільнення позивача вважається перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності.

Оскаржуючи наказ Держрибагентства від 28 листопада 2019 року, позивач зазначає, що при його прийнятті відповідачем допущені ті самі порушення, що й під час винесення наказу від 15 листопада 2019 року №115-ТО, при цьому не конкретизуючи які саме порушення він має на увазі.

По суті допущеного дисциплінарного проступку, що потягнув у подальшому його звільнення, позивачем не надано суду ґрунтовних та переконливих аргументів, підкріплених документальними доказами, тверджень відповідача не спростовано.

В частині підписання наказу від 28 листопада 2019 року №120-ТО ОСОБА_12 як особою, яка втратила повноваження Голови Держрибагентства, суд зазначає наступне.

Кабінетом Міністрів України 27 листопада 2019 року прийнято розпорядження №1139-р «Про звільнення ОСОБА_12 з посади Голови Державного агентства рибного господарства України».

Водночас, пунктом 15 Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджуються з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, визначено, що на підставі акта Президента України або Кабінету Міністрів України щодо призначення на посаду чи звільнення з посади особи в установленому порядку відповідним органом або підприємством у триденний строк видається наказ (розпорядження) за місцем її роботи, в якому зазначається дата початку роботи на відповідній посаді або припинення роботи.

Акт органу вищого рівня про призначення на посаду (звільнення з посади) оголошується шляхом видання за місцем роботи відповідного акта із зазначенням дати фактичного призначення на посаду (звільнення з посади) тощо.

Наказ Держрибагентства про звільнення ОСОБА_12 видано 02 грудня 2019 року №377-О.

Отже, ОСОБА_12 фактично припинив виконувати повноваження Голови Держрибагентства 02 грудня 2019 року, тому підписання ним оскаржуваного наказу від 28 листопада 2019 року №120-ТО про звільнення ОСОБА_1 відбулося на законних підставах, у межах наявних на зазначену дату повноважень.

За таких обставин, підстави вважати протиправним оскаржуваний наказ Держрибагентства від 28 листопада 2019 року №120-ТО про звільнення ОСОБА_1 у суду відсутні.

Окремо суд вважає за доцільне зазначити, що посилання позивача на обставини складних, конфліктних відносин та упередженого ставлення до нього з боку керівництва Держрибагентства, у підтвердження яких надано наказ про відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків за посадою, копії колективних звернень громадян не спростовують обставин, встановлених Дисциплінарною комісією під час дисциплінарних проваджень та допущення позивачем порушень чинного законодавства під час здійснення своїх повноважень за посадою.

Оскільки суд не знайшов правових підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу Держрибагентства від 28 листопада 2019 року №120-ТО про звільнення ОСОБА_1 , відсутні також правові підстави для задоволення позовних вимог щодо поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стосовно інших позовних вимог, зокрема щодо визнання протиправним та скасування висновків дисциплінарної комісії Держрибагентства з розгляду дисциплінарних справ у межах порушених дисциплінарних проваджень відносно ОСОБА_1 - начальника Управління Держрибагентства України у м. Києві та Київській області від 01 та від 25 листопада 2019 року про прийняття рішення про оголошення догани та щодо звільнення, суд зазначає, що жодних висновків Дисциплінарною комісією не приймалося, а вносилися подання про застосування дисциплінарних стягнень до позивача.

Вимоги в частині визнання протиправними дій конкретних осіб, які входять до складу Дисциплінарної комісії Держрибагентства з розгляду дисциплінарних справ, які полягають у прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та про звільнення з посади не обґрунтовані належним чином, не зазначено у чому саме полягає протиправність дій кожної конкретної особи, не наведено аргументів щодо того, чому члени Дисциплінарної комісії не мають права або повноважень приймати певні рішення за результатами розгляду матеріалів дисциплінарних справ, тоді як чинним законодавством, зокрема статтею 69 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Також суд окремо зазначає, що надана позивачем до матеріалів справи копія постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року у справі №761/33875/19 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не має відношення до обставин, які розглядалися та оцінювалися в рамках розгляду даної справи №640/24152/19

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши позовні вимоги на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що, видаючи оскаржувані накази, відповідачем дотримано такі положення.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких судові витрати підлягають відшкодуванню лише при задоволенні позову позивачу, який не є суб`єктом владних повноважень.

При цьому суд враховує, що ухвалою суду від 16 грудня 2019 року про відкриття провадження у справі №640/24152/19 відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Виходячи з вимог уточненого адміністративного позову, позивачем заявлено дев`ять позовних вимог, з яких шість вимог немайнового характеру підлягають оплаті судовим збором. Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, з позивача на користь Державного бюджету України підлягають стягненню 4 610, 40 грн. судового збору.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4 610, 40 грн. (чотири тисячі шістсот десять грн. 40 коп.) за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м. Києва

Код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897

Рахунок отримувача - UA4026007

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача - 899998

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: Державне агентство рибного господарства України, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45-А, тел.+32, .

Суддя В.І. Келеберда