Справа № 140/418/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 рокуСправа № 140/418/20 пров. № А/857/4158/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Волиньбакалія» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року (суддя Волдінер Ф.А., м.Луцьк) у справі за його позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Публічне акціонерне товариство «Волиньбакалія» (далі ПАТ) звернулося до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Д.В. (далі Приватний виконавець) в якому просило визнати протиправними та скасувати постанов про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 15.01.2020 ВП №№60888262, 60898190 (далі Постанова-1, Постанова-2 відповідно).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи та норми матеріального права вказує на те, що відповідач при винесенні оскаржуваних Постанови-1, Постанови-2, в порушення вимог статті 20 та статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) не залучив для проведення оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання. Своїм неправомірним рішенням приватний виконавець призначив суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, а такі дії не передбачені нормами спеціального закону. Також зазначає, що відповідач не попередив про кримінальну відповідальність у встановленому порядку, а ні суб`єкта господарювання, а ні оцінювача, чим порушив вимоги спеціального закону. Крім того, вказує на те, що згідно норм чинного законодавства за результатами проведення майна складається звіт про оцінку майна. У свою чергу, у пункті 2 оскаржуваних Постанов відповідач зобов`язав суб`єкта оціночної діяльності надати висновок (звіт) щодо вартості описаного та арештованого майна боржника. Однак, висновок щодо вартості описаного та арештованого нерухомого майна не є документом, відповідно до закону, яким визначається вартість майна у виконавчому провадженні, а для визначення вартості майна необхідно отримати звіт про оцінку майна. Між тим, зауважує, що Приватний виконавець не вчиняв дій, направлених на домовленість сторін. У зв`язку з чим його дії призвели до порушення прав позивача і непередбачуваних наслідків, які можуть виразитися в значному заниженні початкової вартості майна.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Разом з тим, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час у зв`язку із карантинними обмеженнями, що введені на території України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, а також через відсутність автобусного та залізничного сполучення між містами Луцьк та Львів у зв`язку з карантином.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони юридичної особи (апелянта) не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно (13.07.2020).

Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача (його представників).

Водночас, розглядувана справа відповідно до статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) відноситься до справ із скороченими строками розгляду, участь позивача у судовому розгляді справи не визнана судом обв`язкою, до суду апеляційної інстанції при поданні апеляційної скарги не подано інших додаткових письмових доказів чи пояснень по суті спору, а також не заявлено клопотань про витребування додаткових доказів, тому суд апеляційної інстанції вважає, що вказана справа підлягає розгляду за наявними у справі матеріалами.

В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Додатково суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 44 КАС учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини (далі Суд) в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, та додатково поданими матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на те, що в ході судового розгляду справи не встановлено порушень зі сторони Приватного виконавця, які б стали підставою для скасування Постанови-1 та Постанови-2.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

15.01.2020 Приватним виконавцем при примусовому виконанні виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. про звернення стягнення на нерухоме майно виданих 26.10.2019 за №№1930, 1932 відповідно, було винесено Постанову-1 та Постанову-2 у виконавчих провадженнях №№60888262, 60898190 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якими призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» (далі ТОВ) (а.с.11-18).

Згідно пункту 2 оскаржуваних Постанови-1, Постанови-2 суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ зобов`язано надати висновок (звіт) щодо вартості описаного та арештованого майна боржника.

Крім того, пунктом 3 Постанови-1, Постанови-2 попереджено суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання ТОВ, в особі Кирилюка П.В. про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постановах.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом №1404-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Крім того, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Статтею 20 Закону №1404-VIII передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

За приписами пункту 8 розділу ІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України (далі МЮУ) від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 №2832/5) (зареєстровано в МЮУ 02.04.2012 квітня 2012 за №489/20802; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Інструкція) для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність: суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону №1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Нормами частини четвертої статті 57 Закону №1404-VIII визначено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частина п`ята статті 57 Закону №1404-VIII).

Враховуючи вищенаведені обставини та норми права, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника щодо протиправності Постанови-1 та Постанови-2 з тих підстав, що виконавець мав винести постанову не про призначення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання, а про залучення такого суб`єкта, оскільки нормами пункту 8 Інструкції, яка розроблена, в тому числі і відповідно до Закону №1404-VIII та визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню вказано, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою: для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Таким чином на виконання вимог частини першої статті 20 Закону №1404-VIII виконавець у разі необхідності залучення, зокрема для проведення оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності-суб`єктів господарювання виносить постанову у формі призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Щодо посилання позивача-апелянта, як на підставу для скасування оскаржуваних Постанови-1 та Постанови-2, на те, що Приватний виконавець не попередив про кримінальну відповідальність у встановленому порядку а ні суб`єкта господарювання, а ні оцінювача, то вони спростовуються поданими до суду відповідачем копіями оскаржуваних Постанов, які містять застереження про попередження суб`єкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність (пункт 3 постанов) та дату ознайомлення з відповідною постановою (15.01.2020 року) та підпис відповідальної особи суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1 (а.с.44-49).

Відносно посилань скаржника про те, що в пункті 2 Постанови-1, Постанови-2 Приватний виконавець невірно зобов`язав суб`єкта оціночної діяльності надати висновок (звіт) щодо вартості описаного та арештованого майна боржника, оскільки висновок щодо вартості описаного та арештованого нерухомого майна не є документом, яким відповідно до Закону №1404-VIII визначається вартість майна у виконавчому провадженні, а для визначення вартості необхідно отримати саме звіт про оцінку майна, то такі апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки в межах розгляду цієї справи вирішується питання щодо правомірності та підстав прийняття Приватним виконавцем оскаржуваних Постанови-1 та Постанови-2, їх форми та змісту.

Крім того, апелянтом не надано суду доказів, що за наслідками реалізації вказаних Постанови-1 та Постанови-2 суб`єктом оціночної діяльності надано саме висновок щодо вартості описаного та арештованого майна боржника, а не звіт про оцінку майна. При цьому, питання щодо форми та змісту документа, який буде наданий чи наданий ТОВ в особі Кирилюка П.В., у разі із його незгодою, буде предметом іншого судового оскарження

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Волиньбакалія» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року без змін. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула