Справа № 580/1727/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року справа № 580/1727/20

14 годин 10 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/1727/20

за позовом приватного підприємства «Облагрохім-2000» (проспект Хіміків, 84/1, м. Черкаси 18018, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача адвокат Олененко О.В. за ордером]

до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м Київ, 01135, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, прийняв рішення.

18.05.2020 ПП «Облагрохім-2000», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області від 24.03.2020 № 159664 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000,00 грн;

- стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір.

Ухвалою від 20.05.2020 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання на 16.06.2020. Ухвалою від 16.06.2020 оголошено перерву до 07.07.2020. Ухвалою від 07.07.2020 оголошено перерву до 16.07.2020.

У обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувану постанову прийнято протиправно, позаяк позивач не здійснював перевезення вантажу, а автомобіль яким здійснювалось перевезення був наданий в оренду згідно договору оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 08.08.2019 № 23. Позивачем зазначено, що на час прийняття оскаржуваної постанови набрали чинності зміни до пункту 22.5 ПДР України, яким дозволено перевезення сільськогосподарської техніки шириною до 3,75 м (ширина вантажу становила 3,5 м). Відповідно до пункту 2.4.2 ПДР України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд, проте після складання протоколу про адміністративне правопорушення та актів водій продовжив безперешкодно рух, що свідчить про відсутність факту порушень.

Відповідач позов не визнав, 05.06.2020 подав до суду відзив на позов, де зазначив, що під час проведення рейдової перевірки 02.03.2020 водій транспортного засобу DAF НОМЕР_1 ОСОБА_1 не надав доказів здійснення перевезення ТОВ «Облагрохім Черкаси» (), а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу DAF НОМЕР_1 власником є ПП «Облагрохім-2000» (). Відповідачем було належним чином повідомлено позивача про дату та час розгляду справи (24.03.2020), проте на розгляд справи представник позивача не прибув, клопотання про залучення до матеріалів справи пояснень/документів не подав, із заявою про відкладення розгляду справи, зокрема у зв`язку із запровадженням протиепідемічних заходів не подав. 24.03.2020 прийнято оскаржувану постанову, що направлено на адресу позивача.

У відповіді на відзив від 18.06.2020 (а.с.62) позивачем зазначено, що відповідач протиправно застосував норму, що втратила чинність у зв`язку із прийняттям змін до пункту 22.5 ПДР та можливістю застосування положення закону що пом`якшує відповідальність.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ ( далі Закон № 2344).

Частиною 1 статті 2 Закону № 2344 встановлено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно статті 3 Закону № 2344 цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону № 2344 визначено, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Державному контролю належать усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно частини 17 статті 6 Закону № 2344 рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 34 Закону № 2344 передбачено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до статті 48 Закону № 2344 передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, що дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879).

Згідно з пунктом 1 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), чинні на момент здійснення перевірки 02.03.2020 встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Судом встановлено, що на підставі направлення на перевірку від 27.02.2020 № 010908 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок 02.03.2020 за результатами здійснення посадовими особами Укртрансінспекції у Черкаській області контрольного заходу дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом встановлено, що ПП «Облагрохім-2000» () о 13 год 50 хв на 39 км.+800 м. а/д Н - 16, за допомогою водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки DAF д.н. НОМЕР_1 , здійснювало перевезення вантажу (сільськогосподарський інвентар) з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% без відповідного дозволу на рух автомобільними дорогами України, виданого уповноваженими компетентними органами, а саме: перевищення встановлених пунктом 22.5 ПДР габаритних норм становить 34,62 %, ширина 3,54 м. при нормативно допустимих 2,6 м., що є порушенням вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 22.5 ПДР, що оформлено актом перевірки від 02.03.2020 № 207312.

Під час здійснення рейдової перевірки в результаті здійснення вимірювання транспортного засобу позивача, що здійснював перевезення вантажу з с.Хутори до м.Сміла, встановлено, що ширина габаритних параметрів автомобіля марки DAF державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD державний номер НОМЕР_2 становила 3,5 м. при допустимих 2,6 м.

Суд зазначає, що у акті перевірки не визначено, який саме вантаж/інвентар перевозився та довжина якого перевищує встановлені пунктом 22.5 правил дорожнього руху габаритних норм. Зазначення у акті від 02.03.2020 № 0004087 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів (а.с.43) «сільськогосподарський інвентар» не є достовірним визначенням виду вантажу.

Відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567). Згідно пункту 20 Порядку 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. Пунктом 22 Порядку № 1567 встановлено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Судом встановлено, що у акті від 02.03.2020 № 207312 (а.с.41) містяться підписи уповноважених осіб відповідача, які проводили перевірку та запис про те, що водій ОСОБА_1 від пояснень та від підпису відмовився.

20.03.2020 позивачем на адресу відповідача було надано пояснення із зазначенням про те, що культиватор, що перевозився 02.03.2020 є сільськогосподарською технікою і у зв`язку із змінами до пункту 22.5 ПДР України перевезення вантажу здійснювалось у межах встановлених норм (а.с.51).

Згідно пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що повідомлення про розгляд справи 24.03.2020 уповноваженою особою ПП «Облагрохім-2000» () отримано 13.03.2020 (а.с.47), що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 323). Представник позивача на розгляд справи не прибув, пояснень, додаткових документів, що би підтверджували, що транспортний засіб на момент здійснення перевірки належав іншій особі, заяв про перенесення розгляду справи на іншу дату не подав.

Частиною 1 статті 60 Закону № 2344 встановлено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, що оформляється згідно з додатком 5. Згідно пункту 28 Порядку № 1567 адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб`єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову. Пунктом 29 Порядку № 1567 встановлено, що копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її прийняття уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 24.03.2020 відповідно до пункту 27 Порядку № 1567 справу про порушення розглянуто за відсутності представника позивача, на ПП «Облагрохім 2000» та згідно абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344 накладено штраф у сумі 34000 грн (а.с.48), натомість у постанові про накладення штрафу від 24.03.2020 № 159664 не зазначено відомостей щодо врахування/неврахування заяви позивача від 20.03.2020, що отримано відповідачем 23.03.2020 (а.с.51).

Оцінюючи твердження позивача про втрату чинності пунктом 22.5 Правил дорожнього руху у частині допустимості максимального габариту за шириною 2,6 м, суд зазначає про таке.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку № 879 терміни мають таке значення: великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила № 1306).

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з пунктом 1.10 Правил № 1306 (чинних станом на 02.03.2020) транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил № 1306 (чинних станом на 02.03.2020) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою КМУ від 26.02.2020 № 196, що набрала чинності 07.03.2020 (опубліковано в Урядовому кур`єрі), затверджено зміни, що вносяться до Правил дорожнього руху, зокрема пункт 22.5 Правил № 1306 викладено у наступній редакції: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх складів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, (для сільськогосподарської техніки, що рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення - 3,75 м).

Судом встановлено, що на момент проведення перевірки 02.03.2020, зміни за постановою КМУ від 26.02.2020 № 196 не вступили в силу, діяла редакція Правил № 196 від 01.05.2019, проте на час ухвалення спірного рішення були чинними норми правового регулювання щодо перевезення з пом`якшенням відповідальності.

Станом на час прийняття оскаржуваної постанови від 24.03.2020 норма, за порушення якої застосовано штраф була нечинною.

Щодо твердження позивача про наявність підстав для зворотної дії у часі зазначеної постанови, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Судом встановлено, що зміни до ПДР України щодо максимального розміру габаритів для сільськогосподарської техніки до 3,75 м внесено Постановою КМУ від 26.02.2020 № 196. Фіксацію порушення здійснено 02.03.2020, набрання чинності Постановою КМУ від 26.02.2020 № 196 відбулося 07.03.2020. Штраф застосовано рішенням від 24.03.2020.

Враховуючи зазначене, станом на час прийняття оскаржуваної постанови від 24.03.2020 перевищення габаритів 2,5 м не визначалось як порушення Правил № 1306, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для застосування штрафу, передбаченого абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344 (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) без урахування усіх обставин.

Суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 20.01.2012 у справі Rysovskyy проти України у рішенні від 20.10.2011 (заява №29979/04) зазначено про особливу важливість принципу «належного урядування», що передбачає в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. На них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, що посилять прозорість і ясність дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Оцінюючи твердження позивача, що порушення вчинено іншою юридичною особою, яка здійснювала перевезення згідно договору оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 08.08.2019 № 23, суд зазначає про таке.

Судом з матеріалів справи встановлено, що власником транспортного засобу (тягача) марки DAF НОМЕР_1 є ПП «Облагрохім 2000» (), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вантажного тягача реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.45). Напівпричіп марки TAD державний номер НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ТОВ «Облагрохім Черкаси» ().

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Судом встановлено, що автомобіль DAF днз. НОМЕР_1 передано в оренду ТОВ «Облагрохім Черкаси» () на підставі договору оренди транспортного засобу з екіпажем від 08.08.2019 № 23 (а.с.12-13). Передача автомобіля з екіпажем підтверджується, зокрема актом приймання передачі від 08.08.2019 (а.с.14), подорожнім листом з 01.03.2020 до 31.03.2020 № 018081 (а.с.15) та товарно- транспортною накладною від 02.03.2020 № 866, що видані ТОВ «Облагрохім Черкаси» (). Доказами щодо надання автомобіля в оренду, зокрема є рахунок фактура від 30.06.2020 за березень-червень 2020 року (а.с.80) та акт здачі-прийняття робіт за березень-червень 2020 року (а.с.81).

Суд дійшов висновку, що відповідачем достовірно не встановлено і не підтверджено перевезення вантажу з перевищенням максимально допустимих габаритів 02.03.2020 позивачем ПП «Облагрохім 2000» ().

Оцінюючи твердження відповідача про необхідність оформлення тимчасового реєстраційного талону для користування орендованим автомобілем, суд зазначає про таке.

Згідно пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі Порядок № 1388), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представник зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до абзацу 4 пункту 16 Порядку № 1388 за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом. У разі припинення договору управління тимчасовий реєстраційний талон або свідоцтво про реєстрацію з номерними знаками вважаються недійсними і здаються управителем або уповноваженим представником АРМА до сервісних центрів МВС. Свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки, видані власнику транспортного засобу, повертаються уповноваженому представникові АРМА.

Власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування не зобов`язаний, а може здійснити за бажанням перереєстрацію такого транспортного засобу.

Відповідачем не спростовано, що на час проведення перевірки 02.03.2020 перевезення вантажу здійснювалось ПП «Облагрохім 2000» (). У матеріалах позовної заяви наявні первинні документи, що свідчать про господарську операцію за договором від 08.08.2019 № 23.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Надаючи оцінку використанню повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 5 Закону № 2344 основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Суд зазначає, що встановленим 02.03.2020 порушенням не завдано шкоди безпечному перевезенню пасажирів та вантажів, руху транспорту.

Перевіряючи дії відповідача за критеріями згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову від 24.03.2020 № 159664 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000,00 грн щодо особи, якою достовірно не вчинялось порушення, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим позов належить задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, що належать відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що позов задоволено повністю, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 14.05.2020 №588 (а.с.5), суд дійшов висновку про стягнення судових витрат із сплати судового збору за рахунок асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 2102 грн.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Черкаській області від 24.03.2020 № 159664 про застосування до приватного підприємства «Облагрохім-2000» адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м Київ, 01135, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь приватного підприємства «Облагрохім-2000» (проспект Хіміків, 84/1, м. Черкаси 18018, ідентифікаційний код юридичної особи в ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: приватне підприємство «Облагрохім-2000» [проспект Хіміків, 84/1, м. Черкаси 18018, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті [проспект Перемоги, 14, м Київ, 01135, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 17.07.2020.

Суддя Л.В. Трофімова