Справа № 461/2962/20
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2962/20
Провадження № 2-а/461/117/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря

судового засідання Івасюти Н.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (а/с 2760, Львів-18, 79018) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (79008, м. Львів, пр. Свободи, 24) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором з паркування Гремом І.В. 31.01.2020 року серії ЛВ5254 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позову без розгляду, вказуючи на пропуск позивачем строку, визначеного КАС України для звернення до суду з адміністративним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), можна подати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Частиною 8 ст. 279-1 КУпАП передбачено, що днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

Судом встановлено, що датою винесення оскаржуваної постанови є 31.01.2020 року.

Позивач зазначає, що строк на оскарження ним постанови починається з 02.04.2020 року, з часу коли судом відмовлено водію автомобіля ОСОБА_2 у скасуванні постанови.

Однак, як видно з матеріалів справи особою, яку притягнуто до відповідальності, згідно оскаржуваної постанови, є саме ОСОБА_1 .

Копію постанови серії ЛВ45254 від 31.01.2020 року позивачу було надіслано на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, яка співпадає з адресою проживання відображеній у позовній заяві, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №803.

Позивач особисто отримав оскаржувану постанову 19.02.2020 року, що підтверджується його особистим підписом, відбитком календарного штемпеля, датою вписаною в графі «дата», підписом працівника поштового зв`язку та реквізитами рекомендованого повідомлення №803.

Таким чином останнім днем звернення до суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є 02.03.2020 року.

Проте позивач, згідно відбитку відповідного штампу суду, звернувся до суду з позовом 07.04.2020 року, тобто з пропущенням строку передбаченого ст. 286 КАС України.

Разом з тим, позивач просить суд поновити строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не зазначаючи при цьому поважних причин пропуску такого строку, лише посилаючись на дату коли судом відмовлено водію автомобіля ОСОБА_2 у скасуванні постанови. При цьому, позивач у позовній заяві взагалі нічого не зазначає про те, що оскаржувана постанова отримана ним 19.02.2020 року.

Суд звертає увагу позивача на те, що строк звернення до суду, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Наведені причини поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки позивачем не доведено обставини, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне звернення до суду, у визначений законом строк.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. 3 ст. 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов добросовісного дотримання процесуальних обов`язків та використання прав учасниками цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду, а отже, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено інших причин поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та задоволення клопотання представника відповідача, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 (а/с 2760, Львів-18, 79018) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (79008, м. Львів, пр. Свободи, 24) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до розділу VI пункту 3 Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 295 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 16 липня 2020 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.