Справа № 200/1071/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа №200/1071/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника відповідача 1 Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 р. (у повному обсязі складено 2 квітня 2020 року у м. Слов`янськ) та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 травня 2020 року (у повному обсязі складено 6 травня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/1071/20-а (головуючий І інстанції суддя Абдукадирова К.Е.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ-СЕРВІС" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (відповідач 1), Державної податкової служби України (відповідач 2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357399/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 83 від 27 серпня 2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 83 від 27 серпня 2019 року на суму 15 845,42 гривень;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357400/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 84 від 27 серпня 2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 84 від 27 серпня 2019 року на суму 409 180,80 гривень (а.с. 1-5).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 квітня 2020 року у справі № 200/1071/20-а, з урахуванням додаткового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 травня 2020 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357399/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 83 від 27 серпня 2019 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 83 від 27 серпня 2019 року на суму 15 845,42 гривень.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357400/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 84 від 27 серпня 2019 року;

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 84 від 27 серпня 2019 року на суму 409 180,80 гривень.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ - СЕРВІС" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн.).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ - СЕРВІС" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн) (а.с.126-131, 160-161).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 1 квітня 2020 року та додатковим рішення від 6 травня 2020 року, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нові судові рішення, якими у задоволенні позовних вимог та заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянт зазначає, що на дату прийняття рішення Комісії від 18.12.2019 року ТОВ «Варант-Сервіс» відповідало вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платників податків, а саме: засновник ТОВ «Варант-Сервіс» керівник та головний бухгалтер та особа, яка має право підпису від ТОВ «Варант-Сервіс» це ОСОБА_1 . За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання на тимчасово окупованій території Донецької області у м. Донецьк.

Апелянт зазначає, що позивачем не було надано детальних письмових пояснень у зв`язку з зупиненням реєстрації від 27.08.2019 року ПН № 83 в ЄРПН щодо суті господарської операції підприємства з придання товарів та послуг у зв`язку з забезпеченням організації виконання монтажних робіт контрагенту-замовнику.

Щодо рішення від 18.12.2019 року № 1357400/37671240 про відмову у реєстрації ПН від 27.08.2019 року № 84, то відповідач вказує, що підприємством не було надано усіх документів, визначених п. 14 Порядку, а саме рахунки-фактури, виписані контрагентом-постачальником ТОВ «САНКОФ КОНСАЛТ» на реалізацію товарів для монтажу систем пожежної сигналізації на об`єкті «ПортСити», довідки про вартість виконаних робіт або акти виконаних будівельних робіт субподрядника ТОВ «Будівельна компанія «ЕЛЕКТРОПЛЮС», договір купівлі-продажу товарів між покупцем ТОВ «Варант Сервіс» та продавцем ТОВ «САНКОФ КОНСАЛТ».

Таким чином, відповідач вважає, що Комісією ГУ ДПС у Донецькій області правомірно були прийняті рішення від 18.12.2019 року про відмову у реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Апелянт зазначає, що в рішенні суду від 01 квітня 2020 року в резолютивній частині вже було вирішено питання судових витрат, тому повторне стягнення з відповідача 1 судового збору на загальну суму 2102 грн. вважає зловживанням процесуальними правами.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача та другого відповідача до судового засідання не з`явились.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ-СЕРВІС" пройшло процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу суб`єкта господарювання, в розумінні частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців"; зареєстроване 16.05.2011р. (номер запису: 1 038786), основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 43.21 електромонтажні роботи. Перебуває на обліку у Головного управління ДФС у Донецькій області та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306 (а.с. 8-9).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ-СЕРВІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СБГД» () укладено Договір підряду №23/08 від 23.08.2019 р. Відповідно до п.1.1 Договору № 23/08 від 23.08.2019 р. ТОВ «СБГТ» доручає, а позивач забезпечує в межах договірної ціни виконання робіт: проектування системи пожежної сигналізації; монтаж систем внутрішнього протипожежного водопроводу; монтаж систем пожежної сигналізації (а.с. 20-29).

Відповідно до зазначеного договору № 23/08 від 23.08.2019 р. загальна вартість робот: монтаж систем внутрішнього протипожежного водопроводу, включаючи вартість витратних матеріалів складає 40 912,80 (сорок тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 80 коп.). Відповідно до п.п. 1.6.1 п.1.6 Додатку 1 ТОВ «СБГД» сплачує авансовий платіж за вартість матеріалів 15 845.42 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок п`ять гривень 42 копійки) в т.ч. ПДВ 20% 2640,90 (дві тисячі шістсот сорок гривень 90 копійки).

За змістом Додатку 2 до Договору № 23/08 від 23.08.2019 р. загальна вартість роботи: монтаж систем пожежної сигналізації, включаючи вартість витратних матеріалів складає 514 138,80 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сто тридцять вісім гривень 80 коп.). Відповідно до п.п. 1.6.2 п.1.6 Додатку 2 ТОВ «СБГД» сплачує авансовий платіж за вартість матеріалів 409 180.80 (чотириста дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень 80 копійки) в т.ч. ПДВ 20% 68 196,80 (шістдесят вісім тисяч сто дев`яносто шість гривень 80 копійки).

Авансові платежі відповідно до Додатку 1 та Додатку 2 до Договору № 23/08 від 23.08.2019 р. були сплачені ТОВ «СБГД» 27.08.2019 року платіжними дорученнями №13045 на суму 15845,42 грн. та №13046 на суму 409180,80 грн. (а.с. 30-33).

В подальшому позивачем було складено по першій події та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку, передбаченому діючим законодавством податкові накладні:

- ПН № 83 від 27.08.2019 р. на загальну суму 15 845,42 грн., в т.ч. ПДВ 2640,90 грн.;

- ПН № 84 від 27.08.2019 р. на загальну суму 409 180,80 грн., в т.ч. ПДВ 68 196,80 грн. (а.с. 31, 34).

Реєстрація спірних податкових накладних була зупинена (квитанція від 30.08.2019 р. за № та квитанція від 15.09.2019 р. за № ) з посиланням на пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податків» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 32, 35).

Рішенням комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 1357399/37671240 та № 1357400/37671240 від 18 грудня 2019 р. в реєстрації податкових накладних № 83 та 84 було відмовлено (а.с. 39, 43).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За змістом пункту 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.10 статті 201 Податкового Кодексу визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

За унормуванням пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджений Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр).

Приписами пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У пункті 7 цього Порядку передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади за вимогами пункту 10 Порядку.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 12 Порядку).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються за правилами пункту 13 Порядку:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 визначені критерії ризиковості платника податку.

Пункт 1.6. вказаного листа (який згідно квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної став підставою визначення ризиковості позивача) передбачає, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Пункт 14 Порядку визначає перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Матеріали справи свідчать, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містить конкретного критерію ризиковості платника податків, а має лише загальне посилання на п.п. 1.6 пункт 1 "Критеріїв ризиковості платника податку", який включає 7 різних підстав.

Однак, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення п. 13 Порядку № 117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

У квитанціях вказано, що реєстрація податкових накладних № 83 від 27 серпня 2019 року, № 84 від 27 серпня 2019 року відповідно, зупинені згідно п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки вказані податкові накладні не відповідають вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином податковий орган не навів конкретного переліку документів, які має надати товариство для підтвердження операції, і позбавив позивача можливості самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.

За змістом п.1 Переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, у розрізі Критеріїв: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що підставою для прийняття оспорюваних рішень стало не надання позивачем документів щодо суті господарської операції підприємства з придання товарів та послуг у зв`язку з забезпеченням організації виконання монтажних робіт контрагенту-замовнику; рахунків-фактур, виписаних контрагентом-постачальником ТОВ «САНКОФ КОНСАЛТ» на реалізацію товарів для монтажу систем пожежної сигналізації на об`єкті «ПортСити», довідки про вартість виконаних робіт або акти виконаних будівельних робіт субподрядника ТОВ «Будівельна компанія «ЕЛЕКТРОПЛЮС», договір купівлі-продажу товарів між покупцем ТОВ «Варант Сервіс» та продавцем ТОВ «САНКОФ КОНСАЛТ».

Разом з тим, в квитанціях не було зазначено, які саме документи необхідно було надати позивачу.

Позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно безпідставності та невмотивованості оскаржуваних рішень податкового органу, з огляду на що вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

При прийнятті цього рішення судом враховуються правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 22.10.2018 року у справі № 822/1817/18 та від 04.12.2018 року у справі № 821/1173/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 1940/1790/18, в яких суд, зокрема, вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

За визначенням пунктів 18-21 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком № 2 до Порядку № 117 та передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Так, прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних від 18.12.2019 року в ЄРПН та як підставу відмови зазначено про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, податковим органом не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, в оскаржуваних рішеннях відсутня конкретна інформації щодо причин та підстав для прийняття такого, а лише загальна інформація.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення фіскального органу не відповідають наведеним вище вимогам чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на неможливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

У зв`язку з тим, що у квитанціях від 30.08.2019 р. за № та квитанція від 15.09.2019р. за № не містилось чіткого переліку підстав зупинення реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем були направлені на адресу Відповідача 1 повідомлення від 16.12.2019р. за № 10 та №11 про подання пояснень та копії документів, а саме: Договір суборенди нежитлового приміщення між ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» та ТОВ «Соціальна похоронна служба» № 6-А від 02.01.2019 р., Договір оренди між ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» та Жовтневим спортивно-технічного клубом Товариства сприяння обороні України м. Маріуполь № 02 від 02.01.2019 р.; Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1411-/51819 від 24.01.2019 р.; Штатний розклад ТОВ «Варант-Сервіс» від 01.07.2019 та Наказ про затвердження штатного розкладу ТОВ «Варант-Сервіс» № 16 від 01.07.2019 р.; Розрахунково-платіжна відомість ТОВ «Варант-Сервіс» № 8 за Серпень 2019 р.; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма 1 ДФ) ТОВ «Варант-Сервіс» за 2 квартал 2019 р. від 19.07.2019 р. та Квитанція № 2 про прийняття звіту; Договір № 23/08 від 23.08.2019 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «СБГД»; Податкова накладна № 83 від 27.08.2019 р., на суму 15 845,42 грн. та Квитанція до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 30.08.2019 р.; Податкова накладна № 84 від 27.08.2019 р., на суму 409 180,80 грн. та Квитанція до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 15.09.2019 р.; Платіжне дорученням № 13045 від 27.08.2019 р.; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та Підсумкова відомість ресурсів (форма ИВР) за Вересень 2019р. до Договору № 23/08 від 23.08.2019 р.; Договір поставки № 10/09 від 28.08.19 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санткоф Консалт»; Видаткова накладна №3597 від 28.08.2019.; Платіжне доручення № 153 від 10.09.2019 на суму 425 172,89; Податкова накладна № 168 від 28.08.2019 на загальну суму 425 172, 89 від ТОВ «Санткоф Консалт»; Договір субпідрядних робіт № 23/08-2 від 24.08.2019 р. між ТОВ «Варант-Сервіс» та ТОВ «Будівельна компанія «Електроплюс»; Акт наданих послуг № 2305 від 24.09.2019 до Договору № 23/08-2 від 24.08.2019 р.; Податкова накладна № 78 від 24.09.2019 на загальну суму 20 892,00 грн. від ТОВ «Будівельна компанія «Електроплюс» (а.с. 8-29, 37, 38, 41, 42).

Судом також встановлено, що на даний момент роботи виконані у повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт за вересень 2019 року від 21.10.2019 р. (за формою КБ-3). Для виконання робіт, зазначених в Договорі № 23/08 від 23.08.2019 р. з ТОВ «СБГД», були придбані матеріали по договору поставки № 10/09 від 28.08.19 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санткоф Консалт» () , що підтверджується видатковою накладною № 3597 від 28.08.19 р., за матеріали сплачено в повному обсязі 10.09.2019 р. (платіжне доручення № 153 від 10.09.2019). Товариством з обмеженою відповідальністю «Санткоф Консалт», яка є постачальником матеріалів, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ-СЕРВІС» виписано та зареєстровано податкову накладну №168 від 28.08.2019 на загальну суму 425 172,89 грн.(у т.ч. ПДВ). При виконанні вищевикладених робіт була задіяна субпідрядна компанія, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Електроплюс» (код ЕДРПОУ 41104684), згідно Договору субпідрядних робіт № 23/08-2 від 24.08.2019 р. Вартість субпідрядних робіт визначається Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток №1 до Договору субпідрядних робіт № 23/08-2 від 24.08.2019 р.), виконання робіт підтверджується Актом надання послуг № 2305 від 24.09.2019 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Електроплюс», яка є Субпідрядником, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ- СЕРВІС» виписано та зареєстровано податкову накладну № 78 від 24.09.19 р. на загальну суму 20892,00 грн. (у т.ч. ПДВ).

З урахування наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що надані позивачем документи є достатньою підставою для реєстрації податкових накладних, а реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків.

Щодо посилань апелянта на те, що керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (стаття 2).

За таких обставин, посилання відповідача на лист ДФС України є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357399/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 83 від 27 серпня 2019 року та від 18 грудня 2019 року № 1357400/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 84 від 27 серпня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням законодавства.

За приписами пункту 28 Порядку податкова накладна/ розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З огляду на викладене, позовні вимоги правомірно задоволені судом першої інстанції.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 2 ст. 77 КАС України). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачами не доведено, що приймаючі спірні рішення, вони діяли правомірно.

Відповідно до положень статті 252 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно норм частини другої зазначеної статті, може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

27 квітня 2020 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 200/1071/20-а, в якій просив стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) та Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ СЕРВІС» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 06 травня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ СЕРВІС» в частині ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) та Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ СЕРВІС» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. залишено без розгляду.

Таким чином, питанням, що підлягає дослідженню з ухваленням додаткового рішення є питання стягнення з відповідачів суми судового збору у розмірі 2102,00 гривень.

Як вже зазначалось раніше, 01 квітня 2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ВАРАНТ - СЕРВІС задоволено повністю. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВАРАНТ - СЕРВІС (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051 грн. 00 коп. (одну тисячу п`ятдесят одна гривня). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВАРАНТ - СЕРВІС (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051 грн. 00 коп. (одну тисячу п`ятдесят одна гривня).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплаті підлягає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру та сплачено судового збору у загальній сумі 4204, 00 грн. (а.с. 6-7).

Таким чином, судом першої інстанції було не у повному обсязі вирішено питання судових витрат у рішенні від 01 квітня 2020 року.

З урахуванням наведеного, є необхідність прийняття додаткового рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) та з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВАРАНТ - СЕРВІС (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп., по 1051,00 гривень з кожного відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду та додаткової постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 р. - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 травня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 р. у справі № 200/1071/20-а- залишити без змін.

Додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 травня 2020 року у справі № 200/1071/20-а- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 16 липня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко