Справа № 400/4731/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/4731/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1 , представника апелянта адвоката Герцун Віктора Степановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Миколаївського міського голови Сенкевича Олександра Федоровича, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївської міської ради (далі Миколаївська МР), Миколаївського міського голови Сенкевича О.Ф., у якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка полягає у неприйнятті рішення за його заявою від 29 жовтня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 816 кв.м у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .В.Морська, АДРЕСА_2 / АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ; зобов`язати Миколаївську МР затвердити такий проект землеустрою щодо вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/3273/18, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року, Миколаївську МР зобов`язано на черговій сесії розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою. З часу набрання законної сили судовим рішенням минуло 6 сесій і 14 пленарних засідань, але рішення суду залишилось невиконаним.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що після отримання відповідного дозволу позивач замовив проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 816 кв.м у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_5 .

Після виготовлення такого проекту позивач 29 жовтня 2018 року звернувся з заявою про його затвердження до Миколаївської МР, але листом заступника міського голови Андрієнко Ю.Г. проект був повернутий позивачу без прийняття рішення.

ОСОБА_1 оскаржив такі дії до Миколаївського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 25 лютого 2019 року по справі №400/3273/18 позовні вимоги було задоволено; визнано протиправними дії заступника міського голови Андрієнко Ю.Г. щодо повернення листом проекту землеустрою позивача; визнано протиправною бездіяльність Миколаївської МР, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача від 29 жовтня 2018 року про затвердження проекту землеустрою; зобов`язано Миколаївську МР на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2018 року та прийняте відповідне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 118, 186-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

21 травня 2019 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Бездіяльність відповідачів і стала причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що подання окремої позовної заяви на бездіяльність Миколаївської МР у зв`язку з невиконанням рішення суду у справі № 400/3273/18 суперечить приписам КАС України, тому така позовна заява не може розглядатись в якості окремого і самостійного спору.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

З позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність відповідачів, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача від 29 жовтня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 816 кв.м у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_5 .

Разом з тим, обов`язок Миколаївської МР на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2018 року (про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у його власність вказаної земельної ділянки) та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до вимог ст.118, 186-1 ЗК України, встановлено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року справі № 400/3273/18, яке набрало законної сили.

Право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції, є правом людини, якому кореспондує відповідний обов`язок держави. Складовою цього обов`язку є забезпечення незалежного, безстороннього суду, який створений та діє відповідно до закону. Саме держава повинна створити судову систему, яка здатна забезпечити право на справедливий суд.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім того, колегія суддів бере до уваги практику Європейського Суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач фактично ініціює новий судовий процес та просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка полягає у неприйнятті рішення за його заявою від 29 жовтня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 816 кв.м у його власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.В.Морська, 102/4, м АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Тобто, обов`язок контролю виконання судового рішення покладено саме на суд, який його ухвалив.

Зважаючи на наявність рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року по справі № 400/3273/18, яким визнано протиправними дії заступника міського голови Андрієнко Ю.Г. щодо повернення листом проекту землеустрою позивача; визнано протиправною бездіяльність Миколаївської МР, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача від 29 жовтня 2018 року про затвердження проекту землеустрою; зобов`язано Миколаївську МР на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2018 року та прийняти рішення відповідно до вимог ст.118, 186-1 ЗК України, колегія суддів доходить висновку, що заявлена позивачем вимога про визнання протиправною бездіяльність відповідачів, яка полягає у неприйнятті рішення за його заявою від 29 жовтня 2018 року є по своїй суті скаргою на бездіяльність суб`єкта владних повноважень з виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року по справі № 400/3273/18.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Форма, зміст та порядок звернення до суду з вказаною заявою регламентовано ч.3-4 ст. 383 КАС України.

Таким чином, КАС України передбачає механізм захисту порушених прав особи-позивача бездіяльністю суб`єкта владних повноважень відповідача на виконання рішення суду, однак встановлює для цього окремий порядок, визначений ст.383 КАС України.

Зважаючи, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав є неналежним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача від 29 жовтня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 816 кв. м у його власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.В.Морська, 102/4, м. АДРЕСА_4 .

Стосовно позовної вимоги, якою позивач просить зобов`язати Миколаївську МР затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 816 кв.м у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.В.Морська, 102/4, м. Миколаїв, колегія суддів зазначає наступне.

Питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки регламентовано ст. 118, 186-1 ЗК України та у даному випадку віднесено до повноважень Миколаївської МР.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з основних завдань судочинства, воно здійснюється для відновлення порушеного права особи і тільки після встановлення факту порушення такого права та законних інтересів особи протиправними діями або рішеннями суб`єкта владних повноважень.

До того ж, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист та звертаючись до суду, особа вказує в позові суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. При цьому, вирішуючи спір по суті, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Отже, якщо особа вважає, що її право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом. У разі відповідного звернення особи, суд розглядає питання щодо наявності порушення права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішує спір.

Зважаючи, що Миколаївська МР не розглядала заяву позивача від 29 жовтня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 816 кв.м у його власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.В.Морська, 102/4, м. АДРЕСА_4 , фактично не надавала оцінки цьому проекту на предмет його відповідності діючому законодавству та не приймала жодного рішення відповідно до вимог ст.118, 186-1 ЗК України з цього приводу, вказана позовна вимога є передчасною.

Суд не наділений правом встановлювати будь-які обставини наперед чи вчиняти дії, направлені на захист ще не порушених прав.

З огляду на зазначене, вимога про зобов`язання Миколаївської МР затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 816 кв.м у власність позивача для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.В.Морська, 102/4, м. АДРЕСА_4 , на час звернення з даним позовом не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 липня 2020 року.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.