Справа № 640/2810/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Київ № 640/2810/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

18.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДФС у місті Києві (ГУ ДФС у м. Києві), Державної фіскальної служби України (ДФС України) про:

- визнання протиправним та скасування в повному обсязі рішення комісії ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2019 №1050269/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.11.2018 №25;

- визнання протиправним та скасування в повному обсязі рішення комісії ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2019 №1050267/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №68;

- визнання протиправним та скасування в повному обсязі рішення комісії ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2019 №1050268/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №69;

- зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію податкових накладних від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №68, від 30.11.2018 №69.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" поставлено ТОВ «АГРО-СЕНС» товар (насіння зернових культур) на підставі договору від 26.09.2018 №26092018/1 та додаткової угоди №1 від 28.09.2018. За фактом отримання передоплати по специфікаціях до вказаного договору ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" складено податкові накладні від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №68, від 30.11.2018 №69 та направлено їх для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, реєстрація вказаних податкових накладних зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) у зв`язку з тим, що податкова накладна відповідає підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Позивач зазначає, що конкретні підстави зупинення реєстрації вказаних податкових накладних із квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних достеменно не простежуються. При цьому, позивач надіслав відповідачу відповідні документи, що підтверджують реальність придбання та подальшої поставки товару згідно вказаних накладних, проте, спірними рішеннями комісії Головного управління ДФС у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації відмовлено у реєстрації вказаних податкових накладних з підстави - неподання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити); документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

При цьому, позивач зазначає, що у оскаржуваних рішеннях не зазначено які саме порушення закону допущенні, позивача не включено до переліку ризикових платників податку, тому вказані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є протиправними і підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2019 позовну заяву ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. Ухвалено здійснювати розгляд справи за спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Відповідачі подали відзиви на позовну заяву ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" в яких вказано на відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Так, спірні рішення прийнято в порядку та строки, визначені законодавством, з огляду на неподання позивачем достатніх документів для реєстрації вказаних податкових накладних. У відзиві ГУ ДФС У м. Києві також вказано, що ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" надано документи, які на момент прийняття рішення не можливо було ідентифікувати, а саме: Документ довільного формату від 10.01.2019 (Додаток 15.pdf) та Документ довільного формату від 10.01.2019 (Додаток 17.pdf). Крім того, ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" не надано документи, що підтверджують відповідність продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності) на товар, за який перераховані попередні оплати. Відсутність вказаних вище документів не дає можливості підтвердити реальність здійснення господарських операцій ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС", згідно яких виписані податкові накладні від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №8, від 30.11.2018 №69.

У свою чергу позивачем подано відповідь на відзив.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2020 замінено відповідачів в адміністративній справі №640/2810/19, а саме, Державну фіскальну службу України, Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, їх правонаступниками - Державною податковою службою України () та Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві () відповідно.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, встановив наступне.

ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" є посередником в оптовій торгівлі зерном, насінням та хімічними продуктами, коди за КВЕД 46.21 та 46.75. Діяльність посередника передбачає укладання договору із великооптовим продавцем та покупцями незначних партій товару.

На умовах договору від 25.09.2018 №2-2509/пр2848сг та додатку до нього від 29.10.2018 №51 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ» зобов`язалось поставляти ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" насіння кукурудзи на умовах самовивозу зі складу адресою: вул. Лебединського, будинок 11, м. Вінниця, на умовах попередньої оплати до 20.01.2019.

20.11.2018 та 29.11.2018 ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" проведено перерахування коштів ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ» за товар, що підтверджується банківськими виписками.

ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС укладено із ТОВ «АГРО-СЕНС» договір від 26.09.2018 №26092018/1 та додаткову угоду №1 від 28.09.2018, згідно яких та специфікацій від 16.11.2018 №3, від 28.11.2018 №4 та від 30.11.2018 №5, ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» зобов`язується поставити насіння кукурудзи до 20.04.2019 на умовах 100% попередньої оплати товару згідно базису EXW Інкотермс зі складу за адресою: вул. Лебединського, будинок 11, м. Вінниця.

На виконання умов специфікації від 16.11.2018 №3, ТОВ «АГРО-СЕНС» на підставі рахунку від 16.11.2018 №118 здійснило попередню оплату товару (насіння) на рахунок ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» в розмірі 127 418,34 грн, у тому числі ПДВ - 21 236,39 грн, що підтверджується банківською випискою за 20.11.2018.

За фактом отримання передоплати за товар ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» складено податкову накладну від 20.11.2018 №25 на загальну суму 127 418,34 грн, у тому числі ПДВ - 21 236,39 грн.

На виконання умов специфікації від 28.11.2018 №4, ТОВ «АГРО-СЕНС» на підставі рахунку від 28.11.2018 №147 здійснило попередню оплату товару (насіння) на рахунок ТОВ «АГРОПОШТ СОЛЮШНС» в розмірі 523 254,01 грн, у тому числі ПДВ - 87 209,00 грн, що підтверджується банківською випискою за 28.11.2018.

За фактом отримання передоплати за товар ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» складено податкову накладну від 28.11.2018 №68 на загальну суму 523 254,01 грн, у тому числі ПДВ - 87 209,00 грн.

На виконання умов специфікації від 30.11.2018 №5, ТОВ «АГРО-СЕНС» на підставі рахунку від 30.11.2018 №155 здійснило попередню оплату товару (насіння) на рахунок ТОВ «АГРОПОШТ СОЛЮШНС» в розмірі 70 213,18 грн, у тому числі ПДВ - 11 720,20 грн, що підтверджується банківською випискою за 30.11.2018.

За фактом отримання передоплати за товар ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» складено податкову накладну від 30.11.2018 №69 на загальну суму 70 213,18 грн, у тому числі ПДВ - 11 720,20 грн.

12.12.2018 ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» направлено для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 20.11.2018 №25, 14.12.2018 - податкову накладну від 28.11.2018 №68, 13.12.2019 - податкову накладну від 30.11.2018 №69.

Згідно отриманих позивачем квитанцій вказані податкові накладні прийняті, але їх реєстрація зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідають підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

10.01.2019 ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» подано повідомлення №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №68, від 30.11.2018 №69. До даного повідомлення позивачем додано електронні копії відповідних документів (у форматі pdf).

Однак, 14.01.2019 комісією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняті рішення:

- №1050269/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.11.2018 №25;

- №1050267/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №68;

- №1050268/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №69;

В якості підстав для прийняття вказаних рішень слугував висновок відповідача про неподання платником податку копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Позивач оскаржив вказані рішення від 14.01.2019 у адміністративному порядку шляхом подання скарг до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України.

Однак, рішеннями комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 01.02.2019 №6506/42363498/2, №6508/42363498/2, №6504/42363498/2 скарги позивача на рішення від 14.01.2019 №1050269/42363498, №1050267/42363498, №1050268/42363498 залишено без задоволення, а оскаржувані рішення без змін. Підставою для прийняття даних рішень вказано відсутність копій документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробку, реалізації ТМЦ/чи можливість надання послуг, виконання робіт.

Не погоджуючись із результатом адміністративного оскарження рішень від 14.01.2019 №1050269/42363498, №1050267/42363498, №1050268/42363498 та вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що за приписами абзаців "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 13-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно пунктів 12-14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Критерії ризиковості платника податку визначені в листі ДФС України від 05.11.2018 №4065/99-99-07-05-04-18.

Згідно із пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і

пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Суд зазначає, що чітке визначення фіскальним органом у відповідній квитанції конкретного критерію, прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

За приписами пунктів 18-23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Встановлено, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем не вказано конкретного критерію ризиковості платника податку визначених пунктом 1.6 Критеріїв, якому відповідає позивач, а також не наведено переліку документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріали справи також не містять доказів прийняття комісією рішення про віднесення ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» до переліку ризикових платників згідно пункту 1.6 Критеріїв.

Крім того, у листі від 02.01.2019 №220/10/26-15-41-05-14 ГУ ДФС у м. Києві повідомлено позивача про те, що станом на дату цього листа ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» в переліку ризикових платників податку не значиться.

Встановлено, що підставами для прийняття ГУ ДФС у м. Києві спірних рішень від 14.01.2019 №1050269/42363498, №1050267/42363498, №1050268/42363498 слугував висновок комісії про те, що позивачем не надано копії документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Додатком 2 до Порядку зупинення реєстрації податкових накладних затверджено форму рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, відповідно до якої передбачено, що у разі прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної з підстави неподання платником податків копій первинних документів згідно переліку, необхідно підкреслити конкретні документи в переліку, які не подані платником податків.

Однак, згідно оскаржуваного рішення, контролюючим органом не підкреслено, яких саме первинних документів з переліку не надано позивачем, що ставить під сумнів обґрунтованість висновків відповідача про неподання таких первинних документів.

Разом з цим, відповідачем не зазначено мотивів неврахування поданих позивачем первинних документів на підтвердження наявності підстав для реєстрації податкових накладних.

В ході судового розгляду судом не встановлено, а відповідачами не надано жодних обґрунтувань наявності дефектів форми чи змісту документів, поданих позивачем для підтвердження наявності підстав для реєстрації податкових накладних.

У відзиві на позовну заяву ГУ ДФС у м. Києві зазначає, що ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" надано документи, які на момент прийняття рішення не можливо було ідентифікувати, а саме: Документ довільного формату від 10.01.2019 (Додаток 15.pdf) та Документ довільного формату від 10.01.2019 (Додаток 17.pdf). Крім того, ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" не надано документи, що підтверджують відповідність продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності) на товар, за який перераховані попередні оплати.

Відсутність вказаних вище документів не дає можливості підтвердити реальність здійснення господарських операцій ТОВ "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС", згідно яких виписані податкові накладні від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №8, від 30.11.2018 №69.

Щодо відсутності документів про підтвердження відповідності (якості) продукції, суд зазначає наступне.

Так, згідно пункту 3.1. Договору від 26.09.2018 №26092018/1 на кожну партію товару Продавець надає Покупцю відповідний Сертифікат.

За змістом вказаного Договору Сертифікати якості на товар надаються разом із відвантаженням насіння (в залежності від кожної окремої партії насіння).

При цьому, податкові накладні від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №8, від 30.11.2018 №69 складені за фактом отримання передоплати за товар, тобто до моменту фізичного здійснення відповідної поставки, яка відбулась 13.03.2019 про що свідчать надані позивачем до суду видаткові накладні, довіреності на отримання ТМЦ, товарно-транспортна накладна. Також позивач подав до суду копію Сертифіката якості від 11.09.2018 №004042 Серія АА №052429.

Відтак, доводи відповідача у цій частині не є обґрунтованими.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням даної норми, суд не може вважати прийнятними вказані доводи відповідача щодо неможливості ідентифікувати окремі з наданих позивачем документи та відсутності певного виду документів, адже зміст рішень від 14.01.2019 не дає підстав вважати, що саме дані обставини слугували підставами для прийняття спірного рішення. Так, вказані рішення не містять підкреслення документів, які на думку Комісії не надані позивачем, а також посилань на неможливість ідентифікувати певні документи.

Поряд з викладеним, суд враховує постанову Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, у якій вказано, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Якщо оскаржується рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, на підставі того, що воно не відповідає вимогам, які висуваються до його змісту та форми, суди не можуть самостійно, в межах судового провадження, досліджувати реальність здійснених операцій.

Суд наголошує на тому, що згідно наведених вище норм контролюючий орган зобов`язаний дотримуватись вимог щодо чіткості своїх зауважень.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

З огляду на наведені обставини суд вважає, що посилання у спірних рішеннях на неподання позивачем копій первинних документів, в якості підстави для відмови у реєстрації податкових накладних, за умови незаконності зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, свідчить про протиправність рішень Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації Головного управління ДФС у місті Києві від 14.01.2019 №1050269/42363498, №1050267/42363498, №1050268/42363498.

При цьому слід зазначити, що вказані рішення комісії є і актами індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані у даній справі рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень, їх відповідності вимогам частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання протиправними та скасування рішень комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2019 №1050269/42363498, №1050267/42363498, №1050268/42363498.

Окремо щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати податкові накладні, суд зазначає про наступне.

Із положень частин третьої-четвертої 245 КАС України випливає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у ГУ ДФС у м. Києві правових підстав для відмови у реєстрації податкових накладних від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №8, від 30.11.2018 №69 шляхом прийняття відповідного рішень, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача датами їх фактичного надходження.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведені обставини у сукупності, суд переконаний, що задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані податкові накладні датою їх фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наявного у справі платіжних доручень від 13.02.2019 №480 та від 28.02.2019 №571 позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 5 763 грн.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає судовий збір у сумі 5 763 грн.

При цьому суд враховує порушення прав позивача саме комісією ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації та необхідність відновлення такого права виключно вимогою до ДПС України як похідною.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у місті Києві, від 14.01.2019:

- №1050269/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.11.2018 №25;

- №1050267/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №68;

- №1050268/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №69.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" від 20.11.2018 №25, від 28.11.2018 №8, від 30.11.2018 №69, датами їх фактичного надходження до Державної податкової служби України.

Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПОІНТ СОЛЮШНС" (місцезнаходження юридичної особи: 03110, місто Київ, вулиця Олександра Пироговського, будинок 19, корпус 4, офіс 138; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 42363498).

Відповідач - Державна податкова служба України (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43005393).

Відповідач - Головне управління ДПС у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43141267).

Суддя О.М. Чудак