Справа № 459/2971/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №459/2971/18
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

16 липня 2020 року зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника виконавчого комітету Червоноградської

міської ради Львівської області Лінинської Т.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у місті Львові клопотання представника виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області, центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

24.09.2018 ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області з позовом до виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області , місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, пр.Шевченка, буд.19, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення про відмову ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання винесені 05.09.2018 та 12.09.2018;

- зобов`язати відповідача зняти з реєстрації місце проживання ОСОБА_1

26.09.2018 ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити дії передано на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.

Матеріали справи надійшли до Львівського окружного адміністративного суду 22.10.2018.

Ухвалою від 29.10.2018 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

23.03.2020 представник виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. Таке клопотання обґрунтоване тим, що позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом спірних правовідносин є майнові права на квартиру, а вимоги до відповідачів є похідними від них. Крім цього, спір у справі пов`язаний із реалізацію житлових прав позивача.

10.04.2020 позивач подав до суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі. Вказав, що звернувся до суду не у зв`язку з порушенням майнових прав, а внаслідок протиправних дій відповідача щодо відмови у знятті з реєстрації місця проживання. Зазначив, що не претендує на майнові права на квартиру, яка належить його матері.

У підготовчому засіданні представник виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

У підготовчому засіданні позивач проти клопотання про закриття провадження у справі заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні.

У підготовче засідання відповідачі відділ реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області, центр надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради Львівської області явку представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи без участі їх представників до суду не надходило.

Розглянувши клопотання представника виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Таким чином, за змістом КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 7 статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом наведених приписів участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, суд повинен з`ясувати, у зв`язку з чим він виник, і за захистом яких прав чи інтересів особа звернулася до суду.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з цим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд вказує, що предметом позову у цій справі є оскарження дій та рішень суб`єкта владних повноважень, якими позивачу відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання.

Суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області із заявою про зняття з реєстрації місця проживання, оскільки це є необхідною передумовою для виїзду з території України.

Проте, виконавчий комітет Червоноградської міської ради Львівської області відмовив позивачу у здійсненні такої реєстрації внаслідок неподання всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Тобто, позивач не пов`язує дії та рішення відповідача щодо відмови у знятті з реєстрації місця проживання з реалізацією його житлових прав, а тому аргументи позивача в цій частині є безпідставними.

Суд також з підстав необґрунтованості відхиляє аргументи представника виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про те, що предметом спірних правовідносин є майнові права на квартиру, а вимоги до відповідачів є похідними від них, оскільки позивач не обґрунтовує свій позов порушенням майнових прав на квартиру, яка належить його матері.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спір у цій справі пов`язаний із наданням адміністративної послуги у вигляді зняття з реєстрації місця проживання, а тому дії та рішення відповідача щодо відмови позивачу у знятті з реєстрації місця проживання підлягають перевірці в порядку адміністративного судочинства, оскільки вчинені та прийняті між учасниками та у сфері публічно-правових відносин.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справа «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом»; фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, а тому у задоволенні клопотання представника виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 238, 243, 248 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання представника виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про закриття провадження у справі відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Повна ухвала суду складена 20 липня 2020 року.

Суддя А.Г. Гулик