Справа № 520/6349/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 липня 2020 р. № 520/6349/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просить суд: 1.) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не складення подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 4038.79 грн.; 2.) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби в Харківській області про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 4038.79 грн.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у сумі 840.80 грн.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що громадянам, які придбають житло вперше, сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій підлягає поверненню. Крім того, позивач зазначив, що оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органі, що контролюють справляння надходжень до бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на нього покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Позивач зазначив, що оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Ухвалою суду від 21.05.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідач у відзиві просив залишити позов без задоволення з тих підстав, що відповідно до положення «Про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 (зі змінами), органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше, первинність придбання нерухомого майна може бути встановлена органами суду. Крім того, відповідач зазначив, що Верховний Суд України 20.02.2018 року при розгляді справи № 819/1730/17 (провадження № К/9901/404/17) встановив, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. Таким чином, спір про право на повернення коштів особі яка придбала нерухомість вирішується в судовому порядку при наявності відповідних доказів, оскільки управління не має змоги самостійно встановити чи дійсно позивач придбала нерухомість вперше.

Дослідивши матеріали позову та відзиву, суд встановив наступні обставини.

Між позивачем та ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» (ЗНВПІФ «ЖИТЛОБУД-1» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі - Договір), а саме купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 16,1 м2; загальною площею 40,8 м2. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. (а.с. 15 з обох боків).

Відповідно пункту 19 Договору позивачці (покупцю) було роз`яснено обов`язок сплати 1% (одного відсотка) від суми договору до Пенсійного фонду України згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV зі змінами, а також підстави для звільнення від сплати податку.

Позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 % вартості нерухомого майна, що становить 4 038,79 грн., що підтверджується копією квитанції від 05.07.2019 № ПН 136888С1 (а.с. 13).

26.03.2020 позивач поштовим відправленням надіслав до відповідача заяву щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 12).

Позивач вважає, що відповідач не склавши відповідне подання до органу Казначейства про повернення коштів з бюджету вчинив неправомірні дії, які порушують її права на отримання помилково сплачених грошових коштів та звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з пунктом 151 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 (далі по тексту - Порядок) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 153 Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в обов`язковому порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна; проте, особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Як зазначає позивач у позовній заяві, нерухоме майно ним придбано вперше, до укладення договору купівлі-продажу квартири інша нерухомість ним не придбавалася.

Проте, з долученого до матеріалів витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 13.07.2020 р. та наданого позивачем на вимогу суду в ухвалі від 21.05.2020 року, наявна актуальна інформація про об`єкти нерухомого майна, що належать позивачці на праві власності за параметрами запиту: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно «права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження»; тип особи «фізична особа»; ПІБ « ОСОБА_1 »; РНОКПП: НОМЕР_1 ; пошук за «частковим спів паданням», зокрема:

1). у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, судом встановлено реєстрацію 05.07.2019 р. права власності позивачки на квартиру (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 40,8 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2019, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О., зареєстрованим в реєстрі за № 4404 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за №32266099;

2). у Реєстрі прав власності на нерухоме майно судом встановлено реєстрацію 07.02.2007 р. права власності позивачки на квартиру (двокімнатну) загальною площею 33,9 м2 за адресою: АДРЕСА_3 , придбаної на підставі договору купівлі-продажу № 3447 від 07.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Суліма В.Ф., зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 17258493, номер запису 12310 в книзі 43;

3). у Реєстрі прав власності на нерухоме майно судом встановлено реєстрацію 01.12.2003 р. права власності позивачки на квартиру загальною площею 46,3 м2 за адресою: АДРЕСА_4 , придбаної на підставі договору купівлі-продажу № ВАР № 431965 р. № 2702, 31.10.2003, посвідченого приватним нотаріусом Орждонікідзевського міського нотаріального округу Кулік О.П., зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 3212039, номер запису 157 в книзі 22.

Отже, судом встановлено, що позивачка набувала право власності на нерухоме майно шляхом придбання такого майна на підставі договорів купівлі-продажу тричі, що відповідно виключає звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу квартири.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Строки визначені в рішенні суду, обчислюються з урахуванням положень п.3 Прикінцевих положень КАС України

Суддя Зоркіна Ю.В.