Справа № 1740/2460/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 1740/2460/18 пров. № 857/9825/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представник позивача: Наконечний В.В.

представник відповідача: Гоч Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРГАН ФЕНІЧЕ», Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 1740/2460/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРГАН ФЕНІЧЕ» до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування вимоги та застосування штрафних санкцій,-

суддя в 1-й інстанції Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення 12 год. 06 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 01.08.2019,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» (далі ТзОВ «Морган Феніче», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач), та просило визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2018 № Ю-35 на суму 2 404 456 грн. 94 коп. та рішення про застосування штрафних санкцій від 26.07.2018 № , відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції за донарахування своєчасно ненарахованого єдиного внеску в розмірі 1 382 381 грн. 21 коп..

На обгрунтування вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 27.11.2018 позивач зазначає, що товариство вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2018 №Ю-35 та рішення про застосування штрафних санкцій від 26.07.2018 № оскаржувало в адміністративному порядку. Звертає увагу на те, що ДФС України не направило товариству мотивоване остаточне рішення за результатами розгляду скарги, оскільки в рішенні відсутні результати дослідження ДФС України матеріалів скарги позивача та обставин, з урахуванням яких ДФС України приймало рішення. Крім того, в рішенні відсутні мотиви, з яких відхиляються вимоги та заперечення ТзОФ «Морган Феніче».

Щодо донарахування суми ЄСВ за жовтень-грудень 2015 року в розмірі 1 546 762 грн. 91 коп., то позивач вважає протиправними такі дії фіскального органу, оскільки товариство мало право застосовувати понижуючий коефіцієнт на підставі пункту 9-5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Однак, при донарахуванні єдиного внеску за вказаний період відповідач керувався Листом ДФС України від 20.08.2015 №31041/7/99-99-17-03-03-17, що на думку позивача, є неприпустимим. Щодо прийнятого фіскальним органом рішення про застосування штрафних санкцій, то ТзОВ «Морган Феніче» зазначило, що штрафні санкції в розмірі 50% застосовані Головним управлінням ДФС у Рівненській області від суми боргу по сплаті єдиного внеску за жовтень-грудень 2015 року, тому позивач вважає протиправним рішення в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 773 381 грн. 46 коп..

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 26 липня 2018 року №Ю-35 в частині визначення суми недоїмки у розмірі 1 547 131 грн. 32 коп..

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним оганом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26 липня 2018 року № в частині визначення суми штрафних санкцій у розмірі 773 565 грн. 66 коп..

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Товариством з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» та Головним управлінням ДФС у Рівненській області подано апеляційні скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» вважає, що судом першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ухвалено рішення із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції неправильно дослідив Рішення ДФС України про результати розгляду скарги (адміністративної скарги ОСОБА_1 про скасування Вимоги про сплату боргу та Рішення про застосування штрафних санкцій) від 07 вересня 2018 року № 29018/6/99-99-11-02-02-25 («Остаточне Рішення ДФС») та адміністративну скаргу ТзОВ від 07 вересня 2018 року, а відтак неправильно застосував положення статті 25 Закону про ЄСВ. Вважає, що судом першої інстанції не враховано доводи позивача про те, що штрафні санкції за рішенням № накладені на ТзОВ «Морган Феніче» за рішенням № без доведення вини судом, а отже порушують право позивача на «справедливий суд», гарантоване статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, оскільки штрафні санкції за природою є кримінальним покаранням для цілей Статті 6 Конвенції.

Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом не враховано доводів про те, що штрафні санкції порушують право позивача на «мирне володіння майном», гарантоване нормами статті 1 Протоколу 1 до Конвенції, оскільки штрафні санкції є незаконним та непропорційним покаранням ТзОВ «Морган Феніче».

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області вважає, що судом першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалено рішення із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На обгрунтування вимог апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що різниця між мінімальною та фактично нарахованою заробітною платою є базою для нарахування єдиного внеску, проте, не є базою для утримання єдиного внеску ( здійснюється з фактично нарахованої заробітної плати).

Вважає, що таке донарахування не відноситься до заробітної плати (доходу), яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу та відповідно не захищає прав застрахованих осіб (не враховується для розрахунку пенсій та соціальних виплат), і є додатковим джерелом надходження коштів до бюджету Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування.

Звертає увагу суду на те, що роботодавцем не виконані одночасно усі умови п. 9-5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2464, та під час перевірки встановлено, що підприємством здійснювалося донарахування сум єдиного внеску до розміру мінімальної заробітної плати (виключенням є лікарняні, відпускні та допомога у зв`язку з вагітністю та пологами), відповідно коефіцієнт страхувальником не застосовується взагалі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому чає, що ТзОВ «Морган Феніче» дійсно здійснювало донарахування сум ЄСВ до розміру мінімальної заробітної плати окремим працівникам, чия заробітна плата протягом жовтня, листопада та грудня 2015 року була нижче мінімальної заробітної плати. Однак вважає, що ця обставина не є умовою для застосування понижуючого коефіцієнта та не позбавляє позивача права застосувати понижуючий коефіцієнт. Вважає, що протягом жовтня, листопада та грудня 2015 року товариство виконало всі вимоги для застосування понижуючого коефіцієнта встановлені пунктом 9-5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону про ЄСВ, а розрахунки ГУ ДФС у Рівненській області в апеляційній скарзі стосовно невиконання другої умови є помилковими. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС України у Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «Морган Феніче» (код за ) податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 10.07.2018 №1668/17-00-14-01/33426845, в якому встановлено порушення п ч.1 п.1 ст.7, ч.2 п.1 ст.6, ч.5, ч.6 ст.8, ч.2 ст.9, п.9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 р. № 77-VIII, в результаті чого встановлено заниження платником на загальну суму 2 401823,41 грн., в тому числі на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок за ставкою 38,1% - 2349329,15 грн., на суми винагород, нарахованих фізичним особам за виконані роботи (надані послуги) за цивільно-правовими договорами за ставкою 34,7% - 10524,17 грн., на суми сум допомоги у зв`язку з вагітністю і пологами та із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності за ставкою 33,2% - 41970,09 грн..

Зокрема, при перевірці фіскальним органом встановлено, що у січні 2015р., у березні 2015р., квітні 2015р., у травні 2015р., у червні 2015р., у липні 2015р., у серпні 2015р., у вересні 2015 р., у жовтні 2015р., у листопаді 2015р., у грудні 2015р. підприємством застосовувався понижуючий коефіцієнт по місяцях, відповідно: 0,796; 0,747; 0,615; 0,515; 0,757; 0,59; 0,671; 0,633; 0,606; 0,642; 0,686.

ТзОВ «Морган Феніче» здійснювало донарахування сум єдиного внеску до розміру мінімальної заробітної плати (в тому числі до лікарняних, відпускних та допомога у зв`язку з вагітністю та пологами) в травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2015року, але у жовтні 2015р., листопаді 2015р., грудні 2015р. підприємство здійснювала донарахування «додаткової бази нарахування єдиного внеску», яка сформувалася як сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період, в тому числі:

- за жовтень 2015 року р.2.5 звіту «додаткова база нарахування єдиного внеску» у розмірі 1941,66 грн., в тому числі яка сформувалася за рахунок доплат особам, як суми різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 920,47 грн., а саме:

ОСОБА_2 ) нараховано всього заробітної плати/доходу в сумі 265,71 грн. та сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 920,47 грн. «додаткова база» (відпустка без збереження заробітної плати);

- за листопад 2015 року р.2.5 звіту «додаткова база нарахування єдиного внеску» у розмірі 735,33 грн., в тому числі, яка сформувалася за рахунок доплат особам, як різниця між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період, а саме:

ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) нараховано всього заробітної плати/доходу в сумі 1353,62 грн. та сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 24,38 грн. «додаткова база» (відпустка без збереження заробітної плати);

ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) нараховано всього заробітної плати/доходу в сумі 794,94 грн. та сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 583,06 грн. «додаткова база» (відпустка без збереження заробітної плати);

ОСОБА_5 ( НОМЕР_3 ) нараховано всього заробітної плати/доходу в сумі 896,67 грн. та сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 481,33 грн. «додаткова база» (відпустка без збереження заробітної плати).

- за грудень 2015 року р.2.5 звіту «додаткова база нарахування єдиного внеску» у розмірі 2500,01 грн., в тому числі, яка сформувалася за рахунок доплат особам, як різниця між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період, а саме:

ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ) нараховано всього заробітної плати/доходу в сумі 794,54 грн. та сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 245,78 грн. «додаткова база» (відпустка без збереження заробітної плати);

ОСОБА_7 ( НОМЕР_5 ) нараховано всього заробітної плати/доходу в сумі 1288,71 грн. та сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 89,29 грн. «додаткова база» (відпустка без збереження заробітної плати);

ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) нараховано всього заробітної плати/доходу в сумі 1051,88 грн. та сума різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою за звітний період в сумі 220,12 грн. «додаткова база» (відпустка без збереження заробітної плати).

При цьому, фіскальний орган дійшов висновку, що підприємством за рахунок неправомірного застосування понижуючого коефіцієнту занижено нарахування єдиного внеску у Звітах за жовтень 2015р., листопад 2015р., за грудень 2015р. на загальну суму 1546762,91 грн., в тому числі за ставкою 38,1% - на суму 1510786,50 грн., за ставкою 34,7% - на суму 5607,86 грн., за ставкою 33,2% - на суму 30368,55 грн., а саме:

за жовтень 2015р. на 598770,41 грн. , в т.ч. за ставкою 38,1% - на суму 585120,40 грн., за ставкою 34,7% - на суму 2652,17 грн., за ставкою 33,2% - на суму 10997,84 грн.;

за листопад 2015р. на 511873,78 грн. , в т.ч. за ставкою 38,1% - на суму 497001,19 грн., за ставкою 34,7% - на суму 1337,44 грн., за ставкою 33,2% - на суму 13535,15 грн.;

за грудень 2015р. на 436118,72 грн. , в т.ч. за ставкою 38,1% - на суму 428664,91 грн., за ставкою 34,7% - на суму 1618,25 грн., за ставкою 33,2% - на суму 5835,56 грн.

За наслідками складеного акта перевірки відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2018 №Ю-35 та прийнято рішення від 26.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно незарахованого єдиного внеску.

07 серпня 2018 року товариство оскаржило вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій в адміністративному порядку шляхом направлення до Державної фіскальної служби України скарги.

На підставі рішення про результати розгляду скарги від 07.09.2018 №29018/6/99-99-11-02-02-25 Державна фіскальна служба України скаргу ТзОВ «Морган Феніче» залишила без задоволення, а оскаржувані вимогу та рішення без змін.

Позивач, вважаючи, що вказані вимога та рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства, що призводить до порушення його прав та інтересів, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання у жовтні-грудні 2015 року роботодавцем одночасно всіх умов, передбачених пунктом 9-5 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 та зазначив, що за умови одночасного дотримання платником єдиного внеску трьох умов (крім платників, до яких не застосовується третя умова), такий платник має право застосовувати понижуючий коефіцієнт. Додаткових умов для застосування коефіцієнту законодавством не передбачено.

Судом першої інстанції також зазначено про те, що заперечуючи право ТзОВ «Морган Феніче» на застосування понижуючого коефіцієнту з тієї підстави, що по окремих фізичних особах розрахунок бази донарахування здійснювався із урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, відповідачем у спірних правовідносинах фактично доводиться необхідність виконання іншої - додаткової умови для застосування платником понижуючого коефіцієнту, яка положеннями п. 9-5 розділу VIII Закону України № 2464-VI не передбачена. Проведені відповідачем нарахування єдиного соціального внеску в сумі 1547131 грн.32 коп. за звітні періоди 2015 року (жовтень, листопад, грудень) є неправомірними, оскільки суперечать пункту 9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464-VI.

Щодо визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2018 №Ю-35 та рішення про застосування штрафних санкцій від 26.07.2018 № в іншій частині, то суд першої інстанції вважав такі позовні вимоги безпідставними та зазначив, що позивачем внаслідок порушення вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями, занижено єдиний внесок на загальну суму 855060 грн. 50 коп.; донараховано платником самостійно у звіті за червень 2015р. (термін сплати до 20.07.2015р.) своєчасно ненарахований єдиний внесок у періоді, що перевірявся, на суму 360305,48 грн., в тому числі по звітних періодах: за січень 2015р. в сумі 2015,80 грн. при терміні сплати до 20.02.2015р.; за березень 2015р. в сумі 126415,22 грн., при терміні сплати до 20.04.2015р.; за квітень 2015р. в сумі 115579,44 грн., при терміні сплати до 20.05.2015р.; за травень 2015р. в сумі 116295,02 грн. при терміні сплати до 20.06.2015; занижено платником нарахування єдиного внеску на додаткову базу нарахування єдиного внеску до сум допомоги у зв`язку з вагітністю і пологами на загальну суму 2265,12 грн., в т. ч. за ставкою 22% на суму 2265,12 грн., а саме: за квітень 2016 р. 51,87 грн. (а.с.1-93 т. 8), за липень 2016р. 224,77 грн. (а.с.94-142 т.8), за лютий 2017 р. 756,49 грн. (а.с.1-158 т.9), за травень 2017р. 328,62 грн. (а.с.1-148 т.10), за липень 2017 р. 567,62 грн. (а.с.149-223 т.10), за вересень 2017р. 335,75 грн. (а.с.1-72 т.11).

Таким чином суд першої інстнації дійшов висновку, що фіскальним органом правомірно донараховано суму єдиного внеску в розмірі 1 217 631 грн. 10 коп. та штрафні санкції в розмірі не більше 50 відсотків від суми недоїмки на суму 608 815 грн. 55 коп..

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають щодо нарахування та ведення обліку єдиного соціального внеску, врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи значених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами, а також підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

З 13.03.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до розділ VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 № 219-VIII.

Вказаним Законом доповнено розділ VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2464-VI пунктом 9-5, яким з метою зменшення навантаження на фонд оплати праці передбачено можливість застосування понижуючого коефіцієнту при обчисленні розміру єдиного внеску.

Так, пунктом 9-5 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що по 31 грудня 2015 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений частиною п`ятою та абзацом другим частини шостої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому, третьому, четвертому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом (далі - коефіцієнт), то платником виконуються одночасно такі умови:

а) база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН(зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо)2014);

б) після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП (зо)2014);

в) кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону.

Зазначеною нормою також визначено формулу розрахунку понижуючого коефіцієнту, його розмір та обов`язок платника зазначити про його застосування у звіті.

Зазначеною нормою також визначено формулу розрахунку понижуючого коефіцієнту, його розмір та обов`язок платника зазначити про його застосування у звіті.

Коефіцієнт щомісячно обчислюється платниками самостійно, за такою формулою:

коефіцієнт = СмБН(зо)2014/БН(зо), де:

СмБН(зо)2014 - середньомісячна база нарахування єдиного внеску для платника у 2014 році в розрахунку на одну застраховану особу - це сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, на яку нараховується єдиний внесок/кількість звітних місяців платника в 2014 році/СмК(зо)2014;

БН(зо) - база нарахування єдиного внеску на одну застраховану особу за місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід) та/або винагорода за цивільно-правовим договором, - це сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, на яку нараховується єдиний внесок у звітному місяці 2015 року/кількість застрахованих осіб платника у звітному місяці 2015 року, яким нараховані виплати;

СмК(зо)2014 - середньомісячна кількість застрахованих осіб платника за 2014 рік - це сумарна кількість застрахованих осіб, яким нараховані виплати у кожному місяці в 2014 році/кількість звітних місяців платника в 2014 році;

СмП(зо)2014 - середньомісячний платіж на одну застраховану особу у 2014 році - це сума нарахованого єдиного внеску за 2014 рік/кількість звітних місяців платника в 2014 році/СмК(зо)2014;

СП(зо)м - середній платіж на одну застраховану особу у звітному місяці - це сума нарахованого єдиного внеску у звітному місяці 2015 року/кількість застрахованих осіб у звітному місяці 2015 року, яким нараховані виплати.

Якщо в результаті розрахунку коефіцієнта його значення складає менше ніж 0,4, то платник застосовує коефіцієнт 0,4.

Коефіцієнт застосовується в тому числі при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи.

При перевірці фіскальним органом встановлено, що у січні 2015, у березні 2015, квітні 2015, у травні 2015, у червні 2015, у липні 2015, у серпні 2015, у вересні 2015, у жовтні 2015, у листопаді 2015, у грудні 2015 підприємством застосовувався понижуючий коефіцієнт по місяцях, відповідно: 0,796; 0,747; 0,615; 0,515; 0,757; 0,59; 0,671; 0,633; 0,606; 0,642; 0,686.

Перевіряючи одночасне дотримання платником внеску - товариством умов для застосування понижуючого коефіцієнту, які передбачені пунктом 9-5 розділу VIII Закону України № 2464, за спірні місяці, які фактично оскаржує позивач, - жовтень, листопад, грудень 2015 року, суд вказує наступне:

Перша умова: база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН(зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо)2014).

База нарахування на 1 особу за жовтень 2015 року становить 5818 грн. 84 коп., за листопад 2015 року - 5293 грн. 65 коп., за грудень 2015 року - 5043 грн. 56 коп. Середньомісячна база нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу становить - 3664 грн. 43 коп. (а.с.115А-237 т. 11; 1-160 т.12; а.с.1-238 т.13; а.с.1-211 т.14; а.с.1-249 т.15; а.с. 1-250 т.16). Таким чином, відсоток росту бази нарахування у звітному місяці порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску за 2014 рік становить: за жовтень 2015 року - 58,79%, за листопад 2015 року - 44,46 %, за грудень 2015 року - 37,64 %, тобто більше 20 відсотків, що свідчить про дотримання ТзОВ «Морган Феніче» першої умови.

Дана обставина підтверджена дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції матеріалами справи.

Друга умова: після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП (зо)2014).

Середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік становить 1391 грн. 27 коп. Середній платіж на одну застраховану особу у жовтні 2015 року становить 1396 грн. 70 коп., за листопад 2015 року - 1396 грн. 68 коп., за грудень 2015 року - 1397 грн. 00 коп., тобто не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік.

Третя умова: кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону.

Середньомісячна кількість застрахованих осіб у 2014 році ТзОВ «Морган Феніче» склала 607 (а.с.115А-237 т. 11; 1-160 т.12; а.с.1-238 т.13; а.с.1-211 т.14; а.с.1-249 т.15; а.с. 1-250 т.16), у жовтні 2015 року - (688 чол.) 113,34% середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік, у листопаді 2015 року - (712) 117,29%, у грудні 2015 року - (725 чол.) 119,44%.

Тобто, кількість застрахованих осіб у звітних місяцях, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік.

Таким чином, долучені до матеріалів справи докази (а.с.113-216 т.6; а.с.1-250 т. 7) колегія суддів приходить до висновку про дотримання у жовтні-грудні 2015 року роботодавцем одночасно всіх умов, передбачених пунктом 9-5 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що проведені відповідачем нарахування єдиного соціального внеску в сумі 1547131 грн.32 коп. за звітні періоди 2015 року (жовтень, листопад, грудень) є неправомірними, оскільки суперечать пункту 9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464-VI.

Відтак, Вимога Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2018 №Ю-35 в частині визначення суми недоїмки в розмірі 1547131 грн. 32 коп. підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що проведені відповідачем нарахування єдиного соціального внеску в сумі 1 547 131 грн.32 коп. за звітні періоди 2015 року (жовтень, листопад, грудень) є неправомірними, оскільки суперечать пункту 9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464-VI.

Відтак, Вимога Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2018 №Ю-35 в частині визначення суми недоїмки в розмірі 1547131 грн. 32 коп. судом першої інстанції обгрунтовано визнана протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2018 №Ю-35 та рішення про застосування штрафних санкцій від 26.07.2018 № в іншій частині, то суд вважає такі позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ТзОВ «Морган Феніче» у січні 2015, у березні 2015, квітні 2015, у травні 2015, у червні 2015, у липні 2015, у серпні 2015, у вересні 2015, застосувало понижуючий коефіцієнт по місяцях, відповідно: 0,796; 0,747; 0,615; 0,515; 0,757; 0,59; 0,671; 0,633.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 р. № 77-VIII, із 1 січня 2015 року при нарахуванні зарплати (доходів) фізособам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами ставки ЄСВ, установлені частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для платників ЄСВ, визначених в абзацах 2 і 3 п. 1 ч. 1 ст. 4 застосовуються із коефіцієнтом 0,4 (за винятком випадків, визначених ч. 5 ст. 8 Закону про ЄСВ), якщо платником виконуються наступні умови:

1) Загальна база нарахування ЄСВ за місяць, за який нараховується зарплата (дохід) та/або винагорода за цивільно-правовими договорами, у 2,5 рази або більше перевищує загальну середньомісячну базу нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік:

- загальна база нарахування ЄСВ за січень 2015 р., за який нараховується зарплата (дохід) та/або винагорода за цивільно-правовими договорами становить 2974756,29 грн.;

- загальна середньомісячна базу нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік - 2266315,78 грн.;

- 2974756,29/2266315,78=1,31 рази, тобто умову для застосування коефіцієнта 0,4 не виконано.

За даними платника визначено коефіцієнт за січень 2015р. - 0,796.

2) Середня зарплата по підприємству повинна збільшитися більше ніж на 30% порівняно із середньою зарплатою за 2014 рік:

Визначається відсоток росту заробітної плати в порівнянні із середньою зарплатою за 2014 рік, а саме: (4237,54/3643,60)*100%-100%=16,3%

Умову не виконано.

3) Середній платіж на одну застраховану особу після застосування коефіцієнта становитиме не менше 700 гривень:

середній платіж на одну застраховану особу після застосування коефіцієнта у січні 2015 року становить 1614,50 грн. Умову виконано.

4) Середня зарплата по підприємству становитиме не менше трьох мінімальних зарплат: середня заробітна плата по підприємству за січень 2015 року становила 4237,54 грн. (1218*3= 3654,00 грн.) Умову виконано.

Таким чином, платником застосовано понижуючий коефіцієнт при невиконанні другої умови, а саме середня зарплата по підприємству за січень 2015 року збільшилася порівняно із середньою зарплатою за 2014 рік лише на 16,3% (за умовою не менше 30%), чим занижено нарахування єдиного внеску у Звіті за січень 2015 року за ставкою єдиного соціального внеску 38,1% на суму 193220,33 грн. (у звіті за червень 2015 року самостійно донараховано/доутримано єдиного внеску у звязку із самостійно виправленою помилкою при визначені понижуючого коефіцієнта в сумі єдиного внеску 2015,80 грн. - за січень 2015р. при терміні сплати до 20.02.2015р. своєчасно ненарахована та перерахована до бюджету, фактично нараховано у звіті за червень 2015р., термін сплати до 20.07.2015р.) (а.с.3-167 т.2)..

Матеріалами справи підтверджено, що підприємством за рахунок застосування понижуючого коефіцієнту занижено нарахування єдиного внеску за січень 2015р., за березень 2015р., за квітень 2015р., за травень 2015р., за червень 2015р., за липень 2015р., за серпень 2015р., за вересень 2015р .за ставкою 38,1%, а саме:

за січень 2015р. в сумі 193220,33 грн. (у звіті за червень 2015 року самостійно донараховано/доутримано єдиного внеску у зв`язку із самостійно виправленою помилкою при визначені понижуючого коефіцієнта в сумі єдиного внеску 2015,80 грн. - за січень 2015р. при терміні сплати до 20.02.2015р. своєчасно ненарахована та перерахована до бюджету, фактично нарахована у звіті за червень 2015р., термін сплати до 20.07.2015р.);

за березень 2015р. в сумі 219566,40 грн. (у звіті за червень 2015 року самостійно донараховано/доутримано єдиного внеску у зв`язку із самостійно виправленою помилкою при визначені понижуючого коефіцієнта в сумі 123234,90 грн., за ставкою 38,1% за березень 2015р. при терміні сплати до 20.04.2015р. своєчасно ненарахована та перерахована до бюджету та фактично нараховано у звіті за червень 2015р., термін сплати до 20.07.2015р.);

за квітень 2015р. в сумі 172434,90 грн. (у звіті за червень 2015 року самостійно донараховано/доутримано єдиного внеску у зв`язку із самостійно виправленою помилкою при визначені понижуючого коефіцієнта в сумі 114163,80 грн., за ставкою 38,1% за квітень 2015р. при терміні сплати до 20.05.2015р., своєчасно ненарахована та перерахована до бюджету, фактично нарахований у звіті за червень 2015р., термін сплати до 20.07.2015р.);

за травень 2015р. в сумі 226881,26 грн. (у звіті за червень 2015 року самостійно донараховано/доутримано єдиного внеску у зв`язку із самостійно виправленою помилкою при визначені понижуючого коефіцієнта в сумі 113617,20 грн., за ставкою 38,1% за травень 2015р. при терміні сплати до 20.06.2015р., своєчасно ненарахована та перерахована до бюджету, фактично нарахований у звіті за червень 2015р., термін сплати до 20.07.2015р.);

за червень 2015р. - на суму 72793,98 грн.; за липень - 212612,14 грн.; за серпень 2015р.-41760,86 грн.; за вересень 2015р. - на суму 52304,48 грн..

Перевіркою повноти відображення у звітності сум допомоги у зв`язку з вагітністю і пологами встановлено порушення пункту 1 частини другої статті 6, пункту 1 частини першої статті 7, частин п`ятої та шостої статті 8, частини другої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненням, внаслідок чого занижено платником нарахування єдиного внеску на додаткову базу нарахування єдиного внеску до сум допомоги у зв`язку з вагітністю і пологами на загальну суму 2633,53 грн., в т. ч. за ставкою 33,2% на суму 368,41 грн., за ставкою 22% - 1896,71 грн., а саме: за квітень 2016 р. - 51,87 грн., за липень 2016р. - 224,77 грн., за лютий 2017 р. - 756,49 грн., за травень 2017р. - 328,62 грн., за липень 2017 р. - 567,62 грн., за вересень 2017р. - 335,75 грн., а в результаті застосування підприємством понижуючого коефіцієнту занижено нарахування єдиного внеску за квітень 2015р., за травень 2015р., за червень 2015р., за липень 2015р., за серпень 2015р., за вересень 2015р., за ставкою 33,2% на загальну суму 5182,95 грн., а саме: за квітень 2015р. в сумі 511,99 грн., за травень 2015р. в сумі 1778,00 грн., , за червень 2015р. в сумі 157,50 грн., за липень 2015р.в сумі 1362,62 грн.., за серпень 2015р. в сумі 839,73 грн., за вересень 2015р. в сумі 533,11 грн..

За таких обставин, судом встановлено, що позивачем внаслідок порушення вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями, занижено єдиний внесок на загальну суму 855060 грн. 50 коп.; донараховано платником самостійно у звіті за червень 2015р. (термін сплати до 20.07.2015р.) своєчасно ненарахований єдиний внесок у періоді, що перевірявся, на суму 360305,48 грн., в тому числі по звітних періодах: за січень 2015р. в сумі 2015,80 грн. при терміні сплати до 20.02.2015р.; за березень 2015р. в сумі 126415,22 грн., при терміні сплати до 20.04.2015р.; за квітень 2015р. в сумі 115579,44 грн., при терміні сплати до 20.05.2015р.; за травень 2015р. в сумі 116295,02 грн. при терміні сплати до 20.06.2015; занижено платником нарахування єдиного внеску на додаткову базу нарахування єдиного внеску до сум допомоги у зв`язку з вагітністю і пологами на загальну суму 2265,12 грн., в т. ч. за ставкою 22% на суму 2265,12 грн., а саме: за квітень 2016 р. - 51,87 грн. (а.с.1-93 т. 8), за липень 2016р. - 224,77 грн. (а.с.94-142 т.8), за лютий 2017 р. - 756,49 грн. (а.с.1-158 т.9), за травень 2017р. - 328,62 грн. (а.с.1-148 т.10), за липень 2017 р. - 567,62 грн. (а.с.149-223 т.10), за вересень 2017р. - 335,75 грн. (а.с.1-72 т.11).

Таким чином, фіскальним органом правомірно донараховано суму єдиного внеску в розмірі 1217631 грн. 10 коп. та штрафні санкції в розмірі не більше 50 відсотків від суми недоїмки на суму 608815 грн. 55 коп.

Покликання ТзОВ «Морган Феніче» на порушення принципу пропорційності при прийнятті Рішення про застосування штрафних санкцій від 26.07.2018 № колегія суддів відхиляє за безпідставністю.

Принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.

«Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

У Рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Так, згідно з пунктом 3 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464 за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Судом встановлено, що штрафні санкції відповідачем за донараховані суми єдиного внеску в розмірі 10% були нараховані в сумі 8 308 432 грн. 64 коп. Однак вказана законодавча норма обмежує розмір штрафних санкцій 50 відсотками від суми донарахованого єдиного внеску. Таким чином, на підставі оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій до позивача були застосовані санкції в розмірі 1 382 381 грн. 21 коп..

Отож, сама норма законодавства, яка передбачає обов`язок фіскального органу нараховувати штрафні санкції, прийнята з урахуванням принципу пропорційності, регламентованого у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Наведені в апеляційних скаргах доводи, висновку суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРГАН ФЕНІЧЕ», Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 1740/2460/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Н. В. Ільчишин
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 16 липня 2020 року