Справа № 440/132/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/132/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - Бибик В.А.,

представника відповідача Божка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконуючого обов`язки голови Полтавської міської ради Шамоти Олександра Сергійовича, Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконуючого обов`язки голови Полтавської міської ради Шамоти Олександра Сергійовича, Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження №853-к від 11.12.2019 "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 №653-к";

- визнання протиправним та скасування розпорядження №856-к від 11.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради;

- зобов`язання Полтавського міського голову перевести ОСОБА_1 в Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку Полтавської міської ради;

- стягнення з Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.12.2019 по день поновлення на роботі з утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

Підставою позову зазначив порушення спірним рішенням своїх прав у сфері публічно-правових відносин через безпідставне звільнення з посади начальника Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Від виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що звільнення позивача із займаної посади начальника Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради було проведено у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначав що Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку є різними юридичними особами. При цьому, Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку як юридична особа був зареєстрований 28.12.2019 та відповідно на момент звільнення позивача із займаної посади 11.12.2019 не могло ставитися питання щодо пропонування йому будь-яких посад в Департаменті, переведення на будь-які посади в Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку.

12 березня 2020 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження №853-к від 11.12.2019 "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 №653-к";

- визнати протиправним та скасувати розпорядження №856-к від 11.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради;

- зобов`язати Полтавського міського голову перевести ОСОБА_1 в Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку Полтавської міської ради на посаду заступника директора Департаменту - начальника управління охорони здоров`я та соціального розвитку Полтавської міської ради;

- стягнути з Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.12.2019 по день поновлення на роботі з утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

13.03.2020 від Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачем зазначено, що на момент попередження ОСОБА_1 про скорочення штату працівників 11.10.2019 в управлінні охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради були відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані для подальшого працевлаштування. Датою проведення державної реєстрації Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради є 28.12.2019, тоді як ОСОБА_1 звільнено із займаної посади начальника управління охорони здоров`я 11.12.2019. Також вказував на те, що переведення позивача на посаду заступника директора Департаменту - начальника управління охорони здоров`я є неможливим, оскільки дана посада належить до вищої категорії посад в органах місцевого самоврядування, ніж була у позивача.

Ухвалою від 13 березня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №440/132/20 до 13 квітня 2020 року.

Ухвалою від 13 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність.

Представник Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 21.05.2002 № 47 ОСОБА_1 призначено 21.05.2002 на посаду начальника відділу охорони здоров`я як такого, що пройшов за конкурсом.

Згідно розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.05.2006 № 70 ОСОБА_1 переведено з 03.06.2006 року на посаду начальника управління охорони здоров`я міськвиконкому, як такого, що зарахований до кадрового резерву на цю посаду розпорядженням міськвиконкому від 17.03.2006 року № 40 з посадовим окладом згідно з штатним розписом.

Розпорядженням від 07.06.2013 № 146-о в тексті розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.05.2006 № 70 "Про переведення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 " слова "управління охорони здоров`я міськвиконкому" замінено словами "управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради".

Відповідно до рішення позачергової двадцять сьомої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання "Про деякі питання виконавчих органів Полтавської міської ради" від 04.10.2019 вирішено реорганізувати шляхом злиття Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради у Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку у складі: Управління охорони здоров`я та Управління соціального розвитку.

Згідно з п. 1 розпорядження міського голови Полтавської міської ради від 09.10.2019 № 653-к "Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради" у зв`язку з реорганізацією шляхом злиття Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради у Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку у складі: Управління охорони здоров`я та Управління соціального розвитку, скорочено штат працівників за штатними розписами Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради з 11.12.2019 року, зокрема, посаду начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради (1 штатна одиниця).

Пунктом 2 вказаного розпорядження зобов`язано відділ кадрової роботи, з питань служби в органах місцевого самоврядування та нагород персонально попередити про наступне звільнення 11.12.2019 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням посад, зокрема, ОСОБА_1 - начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради (пп. 2.1 п. 2 розпорядження). Наказано запропонувати ОСОБА_1 , за наявності, вакантні посади в Управлінні охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради, за відповідним фахом (спеціальністю), а за відсутності таких посад - інші вакантні посади, які є в установі (пп. 2.2 п. 2 розпорядження). У разі відсутності вакантних посад й у разі відмови від переведення, здійснити звільнення працівників з займаних посад за п. 1 ст. 40 КЗпП України та виплатити вихідну допомогу у розмірі і порядку, встановленому ст. 44 КЗпП України та провести всі виплати, належні їм від установ на день звільнення (пп. 2.4 п. 2 розпорядження).

З даним розпорядженням міського голови Полтавської міської ради від 09.10.2019 № 653-к "Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради" ОСОБА_1 ознайомлений 11.10.2019.

Того ж дня, 11.10.2019 згідно з попередженням про скорочення штату півників начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_1 повідомлено про те, що на виконання рішення позачергової двадцять сьомої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання "Про деякі питання виконавчих органів Полтавської міської ради" від 04 жовтня 2019 року та рішення позачергової двадцять сьомої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання «Про внесення змін до рішень сесій Полтавської міської ради та затвердження положень» від 04 жовтня 2019 року, відповідно до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року № 653-к «Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради», посада начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради підлягає скороченню відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, з дотриманням вимог чинного законодавства України, надання пільг та компенсацій згідно з Законом, зокрема вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Також ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на даний момент в управлінні охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування.

В подальшому, розпорядженням міського голови від 22.10.2019 № 686-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року № 653-к» у розвиток розпорядження від 09.10.2019 року № 653-к «Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради» в п. 1 та п. 2.1 слова та цифри «з 11.12.2019 року» замінено на слова та цифри «з 31.12.2019 року».

Відповідно до розпорядження від 11.12.2019 № 853-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року № 653-к» у розвиток розпорядження від 09.10.2019 року № 653-к «Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради» в п. 1 та п. 2.1 слова та цифри «з 31.12.2019 року» замінено на слова та цифри «з 11.12.2019 року».

Одночасно, розпорядженням міського голови від 11.12.2019 № 856-к «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради, звільнено з займаної посади 11.12.2019 у зв`язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Позивач, не погоджуючись із розпорядженнями міського голови від 11.12.2019 № 853-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року № 653-к» та № 856-к «Про звільнення ОСОБА_1 », звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, згідно зі статтею 43 Конституції України, гарантується захист від незаконного звільнення.

За змістом статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі статтею 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 1 частини 1 Європейської соціальної хартії кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає.

Відповідно до положень пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду трудових спорів" (з подальшими змінами), при розгляді трудових спорів, пов`язаних із звільненням за п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності штату працівників, чи додержані власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють звільнення працівника, які є докази зміни в організації виробництва і праці, того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне звільнення.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці.

Враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду України щодо обов`язку роботодавця працевлаштувати працівників ліквідованої установи, суд вважає, що в даому випадку до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, а саме ст.49-2 КЗпП України, частиною 3 якої передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення ст. 49-2 КзпП України власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Для визначення таких працівників роботодавець робить порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, в процесі якого, як правило, враховуються наступні обставини: наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи в роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт.

Суд звертає увагу, що при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні, звільнення за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішується питання затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад.

Відповідно до рішення позачергової двадцять сьомої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання «Про деякі питання виконавчих органів Полтавської міської ради» від 04 жовтня 2019 року вирішено реорганізувати шляхом злиття Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради у Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку у складі: Управління охорони здоров`я та Управління соціального розвитку.

Як вбачається із змісту наявного у матеріалах справи положення, Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку є правонаступником Управління охорони здоров`я та Управління соціального розвитку, при цьому основні завдання та функції ліквідованого Управління та новоствореного Департаменту змінились.

Відповідно до штатного розпису ліквідованого Управління охорони здоров`я станом на 09.10.2019 штатна чисельність працівників становила 15 одиниць .

Відповідно до штатного розпису новоствореного Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку штатна чисельність працівників становить 29 одиниць, в тому числі штатна чисельність працівників Управління охорони здоров`я становить 7 одиниць.

Суд звертає увагу на те, що право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу. Суд не вправі розглядати питання про доцільність скорочення чисельності чи штату працівників. Власник має право, на свій розсуд, вносити зміни до штатного розкладу, навіть розмірковуючи абстрактно

Із вищенаведених документів випливає, що в даному випадку, має місце скорочення штату працівників Управління охорони здоров`я за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Згідно з доводами позивача питання щодо переважного права на залишення на роботі виконуючим обов`язки міського голови, виконавчим комітетом Полтавської міської ради не вирішувалося, вакантні посади не пропонувалися.

Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що у разі необхідності, за згодою сторін, посадова особа місцевого самоврядування може бути переведена на рівнозначну чи нижчу посаду або посаду радника чи консультанта без конкурсного відбору.

При досліджені судом справи, з метою перевірки законності процедури звільнення позивача встановлено, що 11.10.2019 позивачу вручено попередження про скорочення штату працівників, повідомлено про те, що посада начальника управління охорони здоров`я, яку займає ОСОБА_1 , підлягає скороченню відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також у попередженні зазначено, що на даний момент в управлінні охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування.

Як пояснив представник відповідача, відсутні підстави для переважного права на залишенні ОСОБА_1 на роботі, адже в даному випадку мало місце скорочення саме посади начальника управління, яку займав позивач, а вакантні посади на рівнозначну чи нижчу посаду були відсутні, оскільки на дані посади в Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку відповідачем переводилися інші працівники управління, які обіймали відповідні посади в управлінні. Крім того, Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку як юридична особа був зареєстрований 28.12.2019 та, відповідно на момент звільнення позивача із займаної посади 11.12.2019, не могло ставитися питання щодо пропонування ОСОБА_1 будь-яких посад в Департаменті охорони здоров`я та соціального розвитку, переведення на будь-які посади в Департамент.

За приписами ч.2 ст.49-2 КЗпП України до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять усі працівники, що займають таку ж посаду, яку обіймав працівник, який підлягає звільненню.

Отже, врахування переважного права необхідно, коли працівники виконують однакову роботу чи обіймають таку саму посаду, що скорочується. Якщо в установі є лише одна відповідна посада або ж, навпаки, вони різні, згадане право не застосовується.

До того ж суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посади заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад належать до четвертої категорії посади, в той час, як посади керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників віднесено до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Отже, переведення ОСОБА_1 з посади начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради на посаду заступника директора Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника управління охорони здоров`я є неможливим, оскільки дана посада належить до вищої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що звільнення позивача з посади начальника Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відбулося без порушенням вимог статті 42, частини другої статті 492 КЗпП України.

За таких обставин розпорядження міського голови №856-к від 11.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 " є є правомірними та відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування, а тому в цій частині позовні вимоги не належать задоволенню.

Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження №856-к від 11.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради; зобов`язання Полтавського міського голову перевести ОСОБА_1 в Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку Полтавської міської ради є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови №856-к від 11.12.2019, а тому задоволенню не підлягають .

Однак, вирішуючи зазначений спір, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Про те, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права, йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року "Брумареску проти Румунії" (пункт 61).

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України у рішеннях від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Окрім того, суд не залишає поза увагою концепцію правомірного очікування (англ. - legitimate expectation), яка уперше була сформульована в галузі адміністративного права англійськими судами. Згідно з цією концепцією дії або рішення органу публічної влади вважаються такими, що суперечать принципу верховенства права, не тільки у тих випадках, коли такими діями порушуються суб`єктивні права і процесуальні гарантії, прямо передбачені чинним законодавством, але й у тих випадках, коли такі дії не задовольняють правомірних очікувань осіб, стосовно яких вони вчиняються (ухвалюються). Правомірне очікування виникає у тому випадку, коли внаслідок заяв чи обіцянок від імені органу публічної влади, або внаслідок усталеної практики в особи сформувалося розумне сподівання, що стосовно до неї орган публічної влади буде діяти саме так, а не інакше.

Як зазначалося судом вище, згідно з п. 1 розпорядження міського голови Полтавської міської ради від 09.10.2019 № 653-к "Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради" скорочено штат працівників за штатними розписами Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради з 11.12.2019 року, зокрема, посаду начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради (1 штатна одиниця) та позивача персонально попереджено про наступне звільнення 11.12.2019 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням посад.

Розпорядженням міського голови від 22.10.2019 № 686-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року № 653-к» у розвиток розпорядження від 09.10.2019 року № 653-к «Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради» в п. 1 та п. 2.1 слова та цифри «з 11.12.2019 року» замінено на слова та цифри «з 31.12.2019 року».

Таким чином, позивач мав обґрунтовані правові очікування з боку відповідача щодо звільнення його з посади 31.12.2019 року.

Однак, відповідно до розпорядження від 11.12.2019 № 853-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року № 653-к» в п. 1 та п. 2.1 слова та цифри «з 31.12.2019 року» замінено на слова та цифри «з 11.12.2019 року».

Одночасно, розпорядженням міського голови від 11.12.2019 № 856-к «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради, звільнено з займаної посади 11.12.2019.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління охорони здоров`я з 11.12.2019, лише у "розвиток розпорядження від 09.10.2019 року № 653-к "Про здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради" є протиправним, відповідно протиправними є спірне розпорядження міського голови Полтавської міської ради від 11.12.2019 № 853-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року № 653-к», яке в силу своєї протиправності підлягає скасуванню.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував з 11.12.2019 по 19.12.2019 та з 20.12.2019 по 28.12.2019 на лікарняному, а тому дата звільнення в розпорядженні міського голови Полтавської міської ради від 11 грудня 2019 року №856-к "Про звільнення ОСОБА_1 " має бути змінена з 11 грудня 2019 року на 31 грудня 2019 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновленні на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

На вимогу суду Департаментом охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради надано довідку, відповідно до якої середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за жовтень - листопад 2019 року становить 1714,91 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11.12.2019 по 31.12.2019 (14 робочих днів * 1714,91 грн ( середньоденна заробітна плата) 24008,74 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000), виконуючого обов`язки голови Полтавської міської ради Шамоти Олександра Сергійовича (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000), Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови Полтавської міської ради від 11 грудня 2019 року №853-к "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2019 року №653-к".

Змінити дату звільнення в розпорядженні міського голови Полтавської міської ради від 11 грудня 2019 року №856-к "Про звільнення ОСОБА_1 " з 11 грудня 2019 року на 31 грудня 2019 року.

Стягнути з Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року в розмірі 24008,74 грн з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва