Справа № 473/2263/20
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2263/20
РІШЕННЯ
іменем України

"16" липня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судових засідань Багрін І.А.,
за участю: представника позивача Піх М.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Самолюка В.В.,
перекладача Романів Х.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення,

ВСТАНОВИВ:
15.07.2020 року військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулася до суду з позовом до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 (шість) місяців.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.01.2020 року, 00 год. 01 хв. прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби «Мігово» відділу прикордонної служби «Смільниця» на відстані 150 метрів від лінії державного кордону в напрямку 453 прикордонного знаку, територія Старосамбірського району Львівської області було затримано громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Республіки Польща.
Відповідно до рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2020 року відповідача видворено за межі України в примусовому порядку, затримано останнього з метою забезпечення його примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком до 6 (шести) місяців.
19.07.2020 року закінчується строк його затримання. Водночас, через пандемію COVID-19 та проведення превентивних заходів із обмеження авіасполучення та встановленням нових вимог щодо перетину контрольно-пропускних пунктів, примусово видворити відповідача виявилося неможливим.
Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 не визнав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог військової частини НОМЕР_1 . Вказував на їх необґрунтованість, з огляду на відсутність необхідних для позитивного вирішення зазначеного питання, умов, відповідно до ст.. 289 КАС України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Зокрема, з пояснень учасників справи, письмових доказів судом встановлено, що 19.01.2020 року, 00 год. 01 хв. прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби «Мігово» відділу прикордонної служби «Смільниця» на відстані 150 метрів від лінії державного кордону в напрямку 453 прикордонного знаку, територія Старосамбірського району Львівської області було затримано громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Республіки Польща.
22.01.2020 року Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КпАП України.

22.01.2020 року рішенням Мостиського районного суду Львівської області громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 було затримано до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

06.02.2020 року відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області, а з 04.03.2020 року переміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Миколаївській області.

Відповідно до рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2020 року відповідача видворено за межі України в примусовому порядку, затримано останнього з метою забезпечення його примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком до 6 (шести) місяців.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» та у справі «Дугуз проти Греції» вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

Так, згідно ч.4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені ст. 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Вказаними нормами визначено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Тобто, затримання (продовження строку) іноземця відбувається виключно за наявності умов, передбачених ч. 13 ст.289 КАС України, що можливо лише у випадку, коли особу іноземця не ідентифіковано.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача в наявності паспорт громадянина Республіки Ємен для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданий 16.08.2017 року.

Доказів відсутності співпраці з боку відповідача матеріали справи не містять.

Водночас, посилання позивача на неможливість забезпечення примусового видворення відповідача через запроваджені карантинні заходи не може бути прийнято судом до уваги, оскільки не входить до переліку умов, за наявності яких можливо продовжити строк затримання іноземця.

Так, згідно ч. 18 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їхнього походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.

Таким чином, оскільки, тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон, в тому числі, для міжнародного пасажирського повітряного сполучення, відбулося з причин, що не залежали від відповідача, суд вважає, що вказана обставина не може слугувати підставою для продовження строку затримання громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 .

Керуючисьст.ст.9, 241-246,250,289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:
у задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан