Справа № 480/36/20
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2020 р. Справа № 480/36/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,
представника позивача - Ю.В. Дяченка,
відповідача - І.М. Приходько,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/36/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгова фірма "Центр-ЛТД" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма "Центр-ЛТД" звернулось до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Приходько Ірини Миколаївни № 49997376 від 03.12.2019 про відмову у державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване у АДРЕСА_1 за суб`єктом ТОВ торгова фірма "Центр-ЛТД".
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.10.2019 позивачем подано до відповідача заяву (реєстраційний номер 36644661) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення (м. Суми, Покровська площа, 10), яке належить на праві приватної власності позивачу. До заяви позивачем були додані документи, які передбачені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 № 1127. 03.12.2019 державним реєстратором було винесено рішення № 49997376 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з тих підстав, що подані документи для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Позивач вважає відмову протиправною та такою, що порушує вимоги Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки наведені державним реєстратором в оскаржуваному рішенні підстави для відмови позивачу у державній реєстрації права власності не відповідають дійсним обставинам та підставам, з існуванням яких законодавець пов`язує відмову у державній реєстрації права на нерухоме майно.
Ухвалою від 06.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Ухвалою від 23.01.2020 провадження у справі зупинено і надано сторонам час для примирення, а ухвалою від 07.07.2020 провадження у справі поновлено.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила про те, що до заяви за № 36644661 від позивача, між іншим було подано договір купівлі продажу частини нежитлового приміщення від 06.08.2002 № 2657, що не містив відомостей про визначений розмір частки нежитлового приміщення, що була відчужена, відповідно яка частина права власності залишалася у заявника не зрозуміло. Тому відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстратором прийнято оскаржуване рішення.
Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що ТОВ ТФ "Центр-ЛТД" 28.10.2019 було подано заяву № 36644661 для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою м. Суми, площа Покровська буд.10.
Разом із заявою подані наступні документи (а.с. 9 - 21):
- свідоцтво № 28 про право власності на нежитлове приміщення від 09.04.2002 видане Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради;
- договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке розташоване в історичному центрі міста, шляхом викупу № 1229 від 05.04.2002, виданий приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалкою К. Д.;
- технічний паспорт на групу нежитлових приміщень від 15.10.2019, виданий комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" Сумської міської ради;
- договір купівлі - продажу частини нежитлового приміщення № 2657 від 06.08.2002, виданий приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалко К. Д.
- довідка № 9438562 від 18.10.2019 видана комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" Сумської міської ради;
- довідка-характеристика № 9438561 від 15.10.2019, видана комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" Сумської міської ради;
- визначення відчужуваної частки нежитлового приміщення, б/н від 15.01.2008 видане комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" Сумської міської ради;
- довідка № 09412802 від 06.08.2007, видана Комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" Сумської міської ради.
03.12.2019 державним реєстратором Приходько І.М. було винесено рішення № 49997376 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з тих підстав, що в подані для проведення державної реєстрації прав документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Заявником поданого договір купівлі - продажу частини нежитлового приміщення № 2657 від 06.08.2002, виданий приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалко К. Д. відповідно до якого невідома частина приміщення була відчужена заявником та зареєстрована за іншим власником, згідно сформованих відомостей з реєстру прав власності, як окремий об`єкт нерухомого майна (а.с. 8).
Відмова державного реєстратора мотивована посиланням на ст. 24 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 18, 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, а саме: "подані документи, не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження".
Позивач не погодився з рішенням відповідача та звернувся до суду з даним позовом.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІV від 01.07.2004 (далі - Закон №1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною 3 статті 10 Закону № 1952-ІV передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, наявність обтяжень прав на нерухоме майно; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Реєстрація здійснюється державним реєстратором, який самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої та частиною десятою статті 37 Закону № 1952-IV рішення державного реєстратора можуть бути оскаржені до Мін`юсту України, його територіальних органів або до суду.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі Порядок № 1127) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.
Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.
Однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є відповідно до п. 4 ч. 1 ст.24 Закону № 1952-IV випадок, коли подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.
Статтею 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В силу статі 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
В частині 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Таким чином, у випадку, коли майно належить на праві власності декільком особам законодавством передбачено, що таке майно може бути у спільній частковій або спільній сумісній власності цих осіб.
Судом встановлено із письмового відзиву відповідачки на позов (а.с. 35) та її пояснень в судовому засіданні, з якими погодився представник позивача, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 . Суми належить на праві власності декільком особам і його загальна площа становить 1551,2 кв. м.
Підставою для відмови у державній реєстрації було те, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
З копії договору купівлі - продажу частини нежитлового приміщення № 2657 від 06.08.2002, виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалко К.Д. (а.с.9-10) та з копії свідоцтва про право власності і з копії реєстраційного посвідчення (а.с. 11-13) вбачається, що Управління комунального майна та приватизації Сумської міської ради продало ТОВ ТФ "Центр-ЛТД" 296,8 кв. м. нежитлового приміщення, що розташоване в історичному центрі міста, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Червона площа, 10.
Ні в договорі, ні в свідоцтві про право власності не міститься відомостей про визначений розмір частки нежитлового приміщення, що була відчужена у власність ТОВ ТФ "Центр-ЛТД", також в договорі не встановлено спільна сумісна власність на майно осіб, яким нежитлове приміщення в м. Суми, вул. Червона площа, 10 належить на праві власності.
Згідно з копію договору від 06.08.2002 і з копією технічного паспорту на нежитлове приміщення (а.с. 14-20) ТОВ ТФ "Центр-ЛТД" продало ТОВ "ТЕХХИММОНТАЖ" 116,8 кв. м. нежитлового приміщення, що розташоване в історичному центрі міста, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Червона площа, 10.
З названих документів визначити яка частина приміщення залишилася на праві власності у позивача встановити неможливо.
З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами відповідача про обґрунтованість відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю торгова фірма "Центр-ЛТД" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 16.07.2020.

Суддя М.М. Шаповал