Справа № 360/685/20
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа №360/685/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 р. (у повному обсязі складено 09 квітня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/685/20 (головуючий І інстанції суддя А.Г. Секірська) за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2020 року Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 02.01.2020 року № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС про накладення штрафу у розмірі 14169, 00 грн.; вирішити питання судових витрат (а.с. 1-6).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі № 360/685/20 позовні вимоги задоволено частково (а.с. 69-75).

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Луганській області від 02.01.2020 № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 14169,00 грн. в частині накладення штрафу в розмірі 1650,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що державний нагляд та контроль у сфері господарської діяльності за додержанням законодавства про працю, який здійснюється у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, є саме перевіркою суб`єкта господарювання.

У відповідності до ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю.

До позивача було застосовано захід державного контролю господарської діяльності, який може проводитись лише у вигляді інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань в розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823.

Таким чином, позивач вважає, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ст. 265 КЗпП України за недопущення саме до проведення інспекційного відвідання, є безпідставним, оскільки зазначеною нормою не передбачена відповідальність за таке порушення.

Також апелянт вважає, що, враховуючи норми статті 3 Закону України від 02.09.2014 року № 1669, дії відповідача щодо здійснення державного контролю у сфері господарської діяльності відносно позивача є незаконними, а отже і рішення, прийняті за результатами таких заходів, є протиправними та підлягають скасуванню у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 3 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», , зареєстровано як юридична особа 24.12.2004, № запису 1 000337, місцезнаходження: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.02.2020 за № , керівник та підписант - Бугайов Леонід Сергійович (а.с. 29-33).

10.12.2019 (реєстраційна карта № ШТ-9998552) до ГУ Держпраці надійшло звернення заявниці, яка працює в ПрАТ «СО Азот» в нічні зміни. Скаржиться, що замість 14-16 працівників у нічну зміну працює 8 осіб, а об`єм роботи не зменшують, а навпаки вимагають виконання умовної норми. Доплати працівники не отримують, додаткових працівників не надають, мотивуючи тим, що вакантних місць немає. Прохання провести перевірку дотримання трудового законодавства на вказаному підприємстві щодо навантаження та посприяти у нарахуванні додаткової оплати, з розрахунку невикористаних коштів заробітної плати на 14 працівників (а.с. 44).

09.12.2019 (реєстраційна картка № ВІ -0008469) до відповідача надійшло звернення заявниці, яка повідомила, що працює апаратником по підготовці сировини в ПрАТ «СО Азот» (м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5) та звертається з питання порушення умов праці - працює позмінно по 12 годин і в змінах не вистачає працівників, внаслідок чого відсутні перерви, а робота триває безперебійно 12 годин. Для вирішення даного питання зверталася до начальника цеху і відділу кадрів та станом на 09.12.2019 питання не вирішено (а.с. 44 зв.).

13.12.2019 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Луганській області Д. Рисухіним видано наказ № 1301 «Про проведення інспекційного відвідування приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», яким відповідно до п.п.1 п.5 Порядку № 823, керуючись статтею 12 Конвенції МОП № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та статті 259 КЗпП України, за зверненням працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.12.2019 про порушення стосовно них законодавства про працю, доручено проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» начальнику відділу державного нагляду додержання законодавства соціального страхування Кравець Г.В. та головному державному інспектору відділу державного нагляду в сфері трудових відносин управління з питань праці ГУ Держпраці у Луганській області Башинській О.В., інспекційне відвідування здійснити у строк з 13 грудня 2019 року по 24 грудня 2019 року; під час проведення заходу перевірити додержання законодавства про працю в частині оплати праці, наданні часу для відпочинку та нормі тривалості робочого часу (а.с. 40).

13.12.2019 на підставі наказу від 13.12.2019 № 1301 заступником начальника Д. Рисухіним видано направлення на проведення інспекційного відвідування № 01-17/1501, в якому, зокрема, зазначено початок інспекційного відвідування з 13 грудня 2019 року, закінчення інспекційного відвідування - 24 грудня 2019 року; тип заходу: позаплановий, вид заходу: інспекційне відвідування; підстава для здійснення інспекційного відвідування: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; предмет здійснення інспекційного відвідування: перевірити додержання законодавства про працю в частині оплати праці, наданні часу для відпочинку та нормі тривалості робочого часу. Також міститься прохання забезпечити присутність керівника або уповноваженої особи під час проведення інспекційного відвідування (а.с. 46).

13.12.2019 інспектором праці Кравець Г.В. о 12.30 у присутності ОСОБА_5 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, та складено Акт від 13.12.2019 № ЛГ/1114/1434/НД про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю і Вимогу від 13.12.2019 № ЛГ 1114/1434/ПД про надання/поновлення документів, строк інспекційного відвідування зупинено на 4 календарні дні, документи згідно з переліком надати до 10-00 17.12.2019 (а.с. 47-50).

Акт та Вимога від 13.12.2019 направлені на адресу ПрАТ «СО Азот» поштовим відправленням, отримані 16.12.2019 (а.с. 50 зв.-51).

17.12.2019 інспектором праці Кравець Г.В . об 11.00 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, та складено Акт від 17.12.2019 № ЛГ/1114/1434/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування у зв`язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень, в яких використовується наймана праця; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування ЛГ 1114/1434/ПД; ненаданням робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування (а.с.51 зв.бік - 52).

18.12.2019 за № 01-1Б/3993 відповідачем на адресу керівника ПрАТ «СО Азот» направлено лист «Щодо отримання справи для вирішення питання щодо наявності підстав для накладення штрафу», в якому повідомив про отримання на розгляд справи для вирішення питання щодо наявності підстав для накладення штрафу, та зазначив, що пунктом 3 Порядку № 509 визначено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту цього Порядку (а.с. 53).

02.01.2020 заступником начальника ГУ Держпраці у Луганській області Рисухіним Д.Л. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС, згідно з якою на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 17.12.2019 № ЛГ1114/1434/НП щодо порушення ПрАТ «СО Азот» законодавства про працю встановлено факт створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування з питання додержання законодавства про працю в частині оплати праці, надання часу для відпочинку та норми тривалості робочого часу ПрАТ «СО Азот», про що складено Акт від 17.12.2019 № ЛГ1114/1434/НП, та керуючись статтею 259 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку № 509, та на підставі абзацу шостого частини другої статті 265 КЗпП України накладено на ПрАТ «СО Азот» штраф у розмірі 14169,00 грн. (а.с. 53зв.-54).

Постанова направлена позивачеві засобами поштового зв`язку, отримана 03.01.2020 (а.с. 54 зв. - 55).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем постанови від 02.01.2020 року № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС про накладення штрафу у розмірі 14169, 00 грн.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 6 пункту 4 Положення № 96 здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Положення про Головне управління Держпраці у Луганській області, затверджене наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84, встановлює, що Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. У своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно - правовими актами Міністра соціальної політики, іншими актами законодавства України; відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

За змістом частини першої та другої статті 259 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Частиною першою статті 265 КЗпП України визначено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю відповідно до пункту 2 Порядку № 823 здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 1 пункту 5 Порядку № 823 окреслено, що підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Пунктом 11 Порядку № 823 встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, винесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою (пункт 14 Порядку № 823).

Копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (пункт 15 Порядку № 823).

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Штрафи відповідно до пункту 2 Порядку № 509 накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Суд звертає увагу апелянта на те, що форми та порядок здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю регламентовано Порядком № 823, а застосування терміну «перевірка» в тексті Порядку № 509 свідчить про те, що останній був прийнятий раніше за Порядок № 823, в якому застосовується термін «інспекційне відвідування», замість визначення, яке містилося у наказі Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, що втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики України від 04.12.2017 № 1917.

Тобто, за правовим змістом поняття «інспекційне відвідування» та «перевірка» в даному випадку є тотожними та являють собою форми державного контролю у сфері дотримання вимог законодавства про працю.

Відповідно до пунктів 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Положеннями пункту 4 Порядку № 509 визначено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Факт недопуску посадових осіб відповідача до проведення інспекційного відвідування позивачем не заперечується, а підставами для скасування оскаржуваної постанови зазначено процедурні порушення, а саме: неможливість проведення відповідачем інспекційного відвідування з огляду на дію заборон, встановлених статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Щодо доводів апелента про дію мораторію на проведення перевірок згідно із статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд виходить з такого.

Відповідно до статті 3 Закону України від 02.09.2014 № 1669 - VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Повноваження, права та обов`язки державних інспекторів Держпраці та територіальних державних управлінь визначені, крім загальних законів, конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих Законами України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08.09.2004 № 1985-IV та «;Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» від 8 вересня 2004 року № 1986- IV.

Зазначені Конвенції мають пріоритетне значення, оскільки статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права; згідно частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства; статтею 8-1 КЗпП України визначено, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Відповідно до статті 16 Конвенції № 81 інспекція на підприємствах проводиться так часто і так ретельно, як це потрібно для забезпечення ефективного застосування відповідних законодавчих положень.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877).

Частинами першою, четвертою, п`ятою статті 2 Закону № 877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки Конвенцію № 81, яка має вищу юридичну силу та пріоритет у правозастосуванні порівняно з національним законодавством, зокрема з Законом № 877-V та Законом № 1669-VII, наділено відповідача (інспекторів праці) вільним розсудом у визначенні періоду, коли має проводитися інспекція, суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані твердження апелянта щодо законодавчо встановленої заборони (мораторію) на проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання на території проведення антитерористичної операції.

Стосовно доводів позивача про те, що складені відповідачем акт, вимога, постанова затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 № 1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», який прийнятий відповідно до пункту 4 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, пункту 24 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затверджених постановою КМУ від 26.04.2017 № 295, суд зазначає, судовими рішеннями у справі № 826/8917/17 скасовано Порядок № 295, проте наказ від 18.08.2017 № 1338, яким керувалися представники відповідача при складанні документів, є чинним.

Абзацом сьомим частини другої статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 14169,00 грн.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні; у погодинному розмірі: з 1 січня - 25,13 гривні.

Трикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, становить 12519 грн., в той час як до позивача застосовано штраф, виходячи з мінімальної заробітної плати у 2020 році (4723х3 = 14169).

З огляду на наведене, належний розмір штрафу становить 12519 грн., тому оскаржувана постанова є протиправною в частині накладення штрафу в розмірі 1650 грн. про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Правовий висновок Верховного Суду щодо можливості проведення інспекційного відвідування викладений в постанові від 21 листопада 2019 року у адміністративному провадження № К/9901/14798/18.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 р. у справі № 360/685/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко