Справа № 200/1347/20-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа №200/1347/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., представника позивача - адвоката - Волощук Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року у справі № 200/1347/20-а (головуючий суддя І інстанції - Смагар С.В.), складене у повному обсязі 02 квітня 2020 року у м. Слов`янську Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, яким йому відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за результатом розгляду заяви від 24 травня 2019 року зареєстрованої за № 2717 та зобов`язання відповідача з 04 серпня 2015 року зарахувати та включити до страхового стажу його роботи у подвійному розмірі періоди виконання робіт за Списком № 1, а саме: з 4 серпня 2015 року по дату виникнення права на пенсію за віком, зробивши відповідний перерахунок пенсії та виплатити недоотримані суми, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24 травня 2019 року, зареєстровану за № 2717 про перехід на інший вид пенсії: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с. 2-4).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 вересня 2019 року щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 4 серпня 2015 року по дату виникнення права на пенсію за віком та прийняти відповідне вмотивоване рішення. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 66-68).

Позивач із судовим рішенням в частині відмови у задоволені позовних вимог не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, всупереч національного законодавства та судової практики, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у їх задоволенні та визнати протиправним та скасувати рішення управління яким позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за результатами розгляду заяви від 24 травня 2019 року, зареєстрованої за № 2717.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивачем зазначено, що суд першої інстанції не надав вмотивованої оцінки вищевказаній заяви та діям пенсійного органу після її отримання, вважає, що саме повторний розгляд цієї заяви є правомірним висновком суду в рамках даної справи (а.с. 92-94).

Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

З листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20 вересня 2019 року № 10444/34-2/03, вбачається, що 25 травня 2019 року позивач через сайт Веб-порталу Пенсійного фонду України надав заяву про перехід на інший вид пенсії яку було зареєстровано за № 2717.

До заяви були надані скановані копії документів. У зв`язку з цим, управлінням було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії та запропоновано до заяви надати скановані копії оригіналів документів (а.с. 9-10).

Рішення за результатами розгляду заяви від 25 травня 2019 року за № 2717 відповідачем не приймалось.

25 вересня 2019 року позивач знову звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії та надані оригінали документів (а.с. 56, 64).

Як вбачається з роздруківки ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії вбачається, з 25 вересня 2019 року позивачу було призначено пенсію за віком та на підставі цього було зроблено перерахунок пенсії. Крім того, з даної роздруківки вбачається, що до пільгового стажу за Списком № 1 позивачу був зарахований період роботи з 2 квітня 1990 року по 31 грудня 1991 року (а.с. 50).

Судами також встановлено, що 17 вересня 2019 року позивач через Веб-портал ПФУ звернувся до відповідача із заявою про зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 4 серпня 2015 року по даний час. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем з цього питання не було прийнято жодного рішення та не надано жодної відповіді (а.с. 7-8).

Позивач із діями відповідача щодо не розгляду його заяв та не зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи не погодився та звернувся за захистом свого порушеного права на належне пенсійне забезпечення до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, щодо необхідності зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 вересня 2019 року щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 4 серпня 2015 року по дату виникнення права на пенсію за віком та прийняти відповідне вмотивоване рішення.

Щодо вимог позивача про повторний розгляд заяви позивача від 24 травня 2019 року, зареєстрованої за № 2717, суд першої інстанції взагалі не надав оцінку діям відповідача щодо надання відповіді листом на таке звернення, без прийняття відповідного рішення по суті вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення виключно в межах апеляційної інстанції та надає оцінку рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим та вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З 01 квітня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Фактично спірним питанням даної справи є правомірність дій управління щодо не розгляду заяви позивача у встановленому законодавством порядку та не неприйняттям вмотивованого рішення з питання перерахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року зазначено, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Дійсно, заявник, який був економічно активним в Україні з 1956 до 1996 року, мав право на отримання пенсії після закінчення трудової діяльності та, як це передбачалося національним законодавством на час події, він знову отримував би свою пенсію після повернення в Україну. Тому ЄСПЛ дійшов до висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в України, щодо самого права на отримання пенсії (пункт 51 рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою: статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Питання щодо подання та оформлення документів для переведення на інший вид пенсії урегульовано постановою правління Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, від 25 листопада 2005 року за № 22-1, якою затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Також пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Аналогічний обов`язок пенсійного органу щодо прийняття відповідного рішення про призначення(перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії регламентовані ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-ІV.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, після отримання заяви позивача про перехід на інший вид пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення або про такий перехід або про відмову у його здійсненні.

За результатами звернення позивача, управління не прийняло будь-якого рішення, а лише надало відповідь, яка має інформативний характер (а.с. 9-10)

При цьому, з цього листа слідує, що управлінням прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з наданням позивачем сканованих копій документів та запропоновано в подальшому звертатись до Пенсійного органу особисто і до відділення.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивача переведено з одного виду пенсії на інший та взагалі не надано оцінки розгляду заяви позивача від 24 травня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що зроблений передчасно, оскільки, як вже зазначалось вище, управлінням, за результатами розгляду заяви позивача не приймалось рішення по суті спірного питання.

При цьому, слід зазначити, що ані Порядок № 22-1, ані Закон № 1058-VI не містить заборони на звернення громадянина із заявою про призначення пенсії через Веб-Портал Пенсійного фонду з наданням відповідних документів.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності зобов`язати відповідача повторно розглянути заву ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії від 24 травня 2019 року, зареєстрованої за № 2717 та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, оскільки висновки суду першої інстанції є такими, що зроблено без урахування всіх обставин, які мають значення для справи, а Пенсійним органом всупереч вимог чинного законодавства не прийнято вмотивованого рішення на підставі заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року у справі № 200/1347/20-а - скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії від 24 травня 2019 року, зареєстрованої за № 2717 та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

В іншій частині Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року у справі № 200/1347/20-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 15 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова