Справа № 826/16399/17
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Київ № 826/16399/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Сом П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 ;

відповідача - Сметанюк Р.М.

Представник Пальчик Едуард Валерійович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №79192-13 Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Ухвалами суду: від 11.01.2018 - прийнято справу до провадження, призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; від 24.04.2018 - задоволено клопотання представника позивача про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; від 09.07.2018 - витребувано у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля марка - Porsche, модель - Cayenne, рік випуску - 2013, об`єм двигуна - 3598 куб. см., вид палива - бензин, дата реєстрації - 01.03.2013, для розрахунку транспортного податку з фізичних осіб у 2016 році; від 25.03.2019 р. - витребувано у відповідача лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, на підставі якого контролюючий орган дійшов висновку, що автомобіль позивача був об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році; від 22.04.2019 - запропоновано позивачу подати докази щодо даних про пробіг автомобіля на початок 2016 року та витребувано у Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві інформацію, отриману від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, на підставі якої позивачу визначено податкове зобов`язання. Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача при визначенні грошового зобов`язання була відсутня інформація про середньоринкову вартість автомобіля позивача, тому були відсутні законні підстави для визначення грошового зобов`язання.

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Державної податкової інспекції в Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві проти позову заперечив, пояснивши, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за 2016 рік, відповідно до якого транспортний засіб позивача відносився до об`єктів оподаткування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд установив.

Позивач є власником транспортного засобу марки - Porsche, модель - Cayenne, об`єм двигуна - 3598 куб. см., тип пального - бензин, рік випуску - 2013.

Державною податковою інспекцією в Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25.000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулась до суду.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до статті 267 ПК України: платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування (підпункт 267.1.1 пункту 267.1); об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (підпункт 267.2.1 пункту 267.2); базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (підпункт 267.3.1 пункту 267.3); ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (підпункт 267.4); базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.5); обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6); податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (підпункт 267.6.2 пункту 267.6).

Як уже зазначалось, позивач є власником транспортного засобу Porsche Cayenne з об`ємом двигуна 3598 куб. см. 2013 року випуску, що сторонами не заперечувалось.

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 та статті 265 ПК України, транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Рішенням Київської міської ради від 28.01.2015 №58/923 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629" викладено в новій редакції рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві", яким встановлено, серед інших, транспортний податок.

Рішенням Київської міської ради від 11.02.2016 №103/103 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку", зокрема, до додатка 2 рішення Київської міської ради від 23.06. 2011 №242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 28.01.2015 №58/923. Змінами передбачено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Зазначений розмір податку відповідає розміру, встановленому в статті 267 ПК України.

Станом на 01.01. 2016 мінімальна заробітна плата згідно зі статтею стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 №928-VIII установлена в розмірі 1.378,00 грн. Отже, до об`єкту оподаткування транспортним податком у 2016 році відносились легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становила понад 1.033.500,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Відповідно до абзацу другого підпункту 267.2.1 пункт 267.2 статті 267 ПК України середньоринкова визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

"Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів", затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66. Відповідно цієї Методики (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення): середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 "Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач (пункт2); джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3); Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13).

Пунктом 3 "Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів" передбачено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн Х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

На виконання вимог ухвали суду від 09.07.2018 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано лист від 07.08.2018 №3805-05/33904-05, відповідно до якого згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України та "Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів" для цілей віднесення легкових автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році Мінекономрозвитку було розраховано середньоринкову вартість автомобілів, подано ДФС Інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та забезпечено роботу офіційного веб-сайту в режимі, який давав змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна. об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг. Враховуючи, що 1000 куб. см є еквівалентом 1 літру, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 3598 куб. см з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 3,6 літра.

Позивач є власником транспортного засобу марки - Porsche, модель - Cayenne, об`єм двигуна - 3598 куб. см., тип пального - бензин, рік випуску - 2013. Також у листі зазначено, що згідно з Інформацією середньоринкова вартість автомобіля Porsche Cayenne з об`ємом циліндрів двигуна 3,6 літра, бензин, з автоматичною коробкою переключення передач до 5 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Через відсутність в ухвалі суду про витребування доказів даних про фактичний пробіг автомобіля Мінекономрозвитку повідомило про неможливість надати інформацію щодо його середньоринкової вартості.

Представник позивача, на пропозицію суду, не надав доказів щодо показників пробігу автомобіля у відповідному періоді. Як убачається зі змісту позову та додаткових пояснень позивач не визначала підставами позову показники пробігу автомобіля, тому такі докази відповідно до частини четвертої статті 77 КАС України в позивача не витребовувались.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 витребувано у відповідача докази, на підставі яких було прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 №79192-13 та інформацію, отриману від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про вартість автомобіля позивача, на підставі якої позивачу визначено податкове зобов`язання.

Представником відповідача до матеріалів судової справи додано лист Мінекономрозвитку від 06.07.2016 №3252-08/20315-03, адресований Державній фіскальній службі України, відповідно до якого надано уточнену інформацію щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016, підготовлену згідно з пунктом 13 "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів" та з урахуванням обговорення проблемних питань нарахування транспортного податку на нарадах у Міністерстві фінансів України 16,17, 21, 24 червня 2016 року. Додатками до листа вказано: 1. "Інформація щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП "Держзовнішінформ" за офіційними прайс-листами дилерів; 2. "Інформація щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП "Держзовнішінформ" за інформацією, отриманою з інших джерел"; 3. "Перелік автомобілів, вартість яких неможливо визначити". Згідно з додатком 1 "Інформація щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП "Держзовнішінформ" до автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати віднесено Porsche Cayenne з об`ємом циліндрів двигуна 3,6 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач до 5 років експлуатації.

Оцінюючи наведені докази та встановлені обставини суд доходить висновку, що інформація про автомобілі, середньоринокова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, яка міститься в листі Мінекономрозвитку від 06.07.2016 №3252-08/20315-03, не може бути підставою для визначення позивачу податкового зобов`язання податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2016 №79192-13, оскільки така інформація сформована та надана контролюючому органу після прийняття оскаржуваного податкового повідомленням-рішенням.

Отже, встановлені обставини свідчать, що відповідачем не надано доказів подання Мінекономрозвитку, як органом, який відповідно до абзацу другого підпункту 267.2.1 пункт 267.2 статті 267 ПК України та пункту 13 "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів" уповноважений визначати середньоринкову вартість автомобіля, станом на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №79192-13, до Державної фіскальної служби України інформації, яка б відносила автомобіль позивача до автомобілів, середньориноква вартість яких становила понад 1.035.000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, судом враховано, що представником відповідача не надано доказів, які б підтверджували, що станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення існувала інформація Мінекономрозвитку, яка б відносила до об`єктів оподаткування транспортним податком автомобіль позивача, в тому числі в базах даних податкового органу. Заяв про неможливість подання таких доказів або клопотань про їх витребування заявлено не було.

Судом не взято до уваги лист Мінекономрозвитку від 07.08.2018 №3805-05/33904-05, в якому стверджується про належність автомобіля позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році, оскільки в листі відсутня інформація, на підставі якої зроблено такий висновок. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що лише в листі Мінекономрозвитку від 06.07.2016 №3252-08/20315-03 автомобіль аналогічний автомобілю позивача віднесено до об`єктів оподаткування. Щодо відсутності даних про пробіг автомобіля, то суд зазначає, що на позивача не покладено обов`язок фіксувати такі дані з метою оподаткування транспортним податком. За змістом підпункту 267.2.1 пункт 267.2 статті 267 ПК України та "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів" повноваженнями щодо визначення середньоринокової вартості автомобіля з урахуванням даних про пробіг покладено на Мінекономрозвитку.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір за майнову вимогу в розмірі 640,00 грн. (квитанція від 13.12.2017 №0.0.914615814.1).

Отже, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.06.2016 №79192-13.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Державна податкова інспекція в Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39479227, місцезнаходження: 02068, місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, будинок 3).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя В.А. Донець