Справа № 171/49/17(2-а/171/28/17)
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року

м. Київ

справа №171/49/17(2-а/171/28/17)

адміністративне провадження №К/9901/2967/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 , Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2017р. (суддя - Хоруженко Н.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017р. (судді - Щербак А.А., Баранник Н.П., Чабаненко С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог а.с. 30 - 32; 101 - 103):

зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу період роботи в ВАТ «Укртелеком» за період з 30.04.2009р. по 01.08.2010р., та час перебування на обліку в центрі зайнятості період з 03.08.2015р. по 21.08.2016р.;

зобов`язати відповідача донарахувати та сплатити суму заборгованості за пенсійне забезпечення за період з 2007 року по теперішній час в розмірі 41984,28 грн;

зобов`язати відповідача при призначенні та виплаті пенсії зарахувати період його останнього місця роботи на посаді електромеханіка контрольно-вимірювальних приладів та автоматики на ПАТ «Укрзалізниця» за останнім місцем роботи з окладом 3611,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно не зараховано до його страхового стажу період його вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, оскільки страхові внески підприємством сплачені одним платежем на підставі судового рішення, прийнятого на його користь. Крім того, відповідачем протиправно не зараховано до його страхового стажу період перебування його на обліку в центрі зайнятості. Вважає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший відповідачем невірно визначено показник середньої заробітної плати, у зв`язку з чим у відповідача перед ним виникла заборгованість з виплати пенсії за період з 2007 року по теперішній час в розмірі 41984,28 грн. Крім того, відповідачем при призначенні та нарахуванні пенсії не зараховано період його останнього місяця роботи на ПАТ «Укрзалізниця» з окладом 3611,41 грн.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2017р., яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та призначенні пенсії.

Зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до загального страхового трудового стажу період вимушеного прогулу під час незаконного звільнення у розмірі 1 рік 5 місяців в період з 13.04.2009р. по 01.08.2010р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодились позивач і відповідач, подали касаційні скарги, в яких посилались на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. Позивач у касаційній скарзі просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині позов задовольнити. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач в обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що пенсія інваліду ІІІ групи нараховується згідно результатів проходження МСЕК і надання відповідної групи інвалідності. Інвалід ІІІ групи повинен отримувати 50% від пенсії, яка розраховується з середньої заробітної плати по Україні. Відповідач незаконно нараховує йому пенсію в розмірі 30% від середньої заробітної плати, в той час як правильним є проведення нарахування пенсії в розмірі 50% від середньої заробітної плати по Україні. Крім того, відповідачем невірно визначено показник середньої заробітної плати. В результаті таких неправомірних дій управління пенсійного фонду, виникла заборгованість з виплати пенсії у розмірі 41984,28 грн, яка має бути йому відшкодована.

Крім того, посилається на те, що зарахування періоду перебування на обліку в центрі зайнятості до страхового стажу передбачено статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відповідач незаконно відмовив йому в цьому.

Відповідач в обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що відповідно до індивідуальної відомості позивача форми ОК-5, в період з 01.05.2009р. по 31.07.2010р. відсутні відомості про сплату страхових внесків, що унеможливлює зарахування даного періоду до його страхового стажу.

Крім того, посилається на те, що судом першої інстанції помилково зараховано позивачу період з 13.04.2009р. по 30.04.2009р. до трудового стажу, оскільки такий управлінням пенсійного фонду вже зараховано. При цьому посилається на те, що судом першої інстанції невірно вирахувано період з 13.04.2009р. по 01.08.2010р., який в сукупності не становить 1 рік 5 місяців.

До суду надійшли відзиви на касаційні скарги позивача і відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач починаючи з 30.07.1992р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи від загального захворювання.

Судами встановлено, що після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

Згідно записів трудової книжки, заповненої 11.07.1974р., позивач 13.04.2009р. був звільнений з посади техніка електрозв`язку Центру електрозв`язку №1 Дніпропетровської філії ВАТ «Укртелеком» за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 66)

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2010р. у справі №2-80-2020 стягнуто з ВАТ «Укртелеком» на користь позивача 13735,42 грн заробітної плати за час вимушеного прогулу та 1000 грн моральної шкоди. (а.с. 11; розрахунок - а.с. 80)

В порядку виконання рішення суду 01.08.2010р. ВАТ «Укртелеком» провів з позивачем повний розрахунок за час вимушеного прогулу та здійснив відрахування обов`язкових страхових платежів на пенсійне забезпечення за весь період вимушеного прогулу, а саме з 13.04.2009р. по 01.08.2010р., проте страховий стаж за вказаний період відповідачем не зараховано.

03.08.2015р. позивач звернуся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. (а.с. 126)

Згідно розпорядження №114297 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.08.2015р., врахувавши страховий стаж за час перебування на обліку в центрі зайнятості в період з 23.12.2010р. по 31.08.2011р., з 13.09.2011р. по 22.09.2011р., з 25.05.2012р. по 30.06.2012р., а також періоду роботи у відокремленому структурному підрозділі «Апостолівська дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» в період з 01.07.2015р. п 31.07.2015р., які не були враховані при попередньому перерахунку, який був проведений 06.08.2015р.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» проведено з позивачем повний розрахунок за час вимушеного прогулу та здійснено відрахування обов`язкових страхових платежів на пенсійне забезпечення за весь період вимушеного прогулу з 13.04.2009р. по 01.08.2010р., то вказаний період підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу періоду перебування позивача на обліку в центрі зайнятості, суди виходили з того, що перерахунок пенсії позивачу проведено 01.08.2015р., а тому відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неохоплений попереднім перерахунком період з 01.08.2015р. по 07.10.2016р. не містить необхідних 24 місяці страхового стажу, у зв`язку з чим законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням часу перебування на обліку в центрі зайнятості за вказаний період у відповідача не було.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості починаючи з 2007 року в сумі 41984,28 грн, суди виходили з того, що перерахунок пенсії відповідачем проведено відповідно до вимог статей 40, 42, 45 Закону №1058-XV. При цьому суди виходили з того, що оскільки позивачу вже призначено пенсію по інвалідності, яка була обрахована за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому для застосування показника середньої заробітної плати за 2015 рік для розрахунку пенсії при переведенні на пенсію за віком немає законних підстав.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи, наведені у касаційних скаргах, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так відповідно до частин 1, 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно частини 4 статті 42 цього Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Відповідно до частин 1, 3 статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі інваліди II групи, визнані інвалідами після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та інваліди III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

За правилами частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 45 Закону №1058-IV якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

В ході розгляду справи судами встановлено, що заборгованість по заробітній платі за спірний період вимушеного прогулу стягнуто на користь позивача в судовому порядку, роботодавцем відраховано обов`язкові страхові внески, такий період відповідає визначенню страхового стажу, а тому в цій частині суди обгрунтовано дійшли висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, оскільки період перебування в центрі зайнятості з 03.08.2015р. по 21.08.2016р. становив менше 24 місяців, передбачені статтею 42 Закону №1058-IV підстави для перерахунку пенсії з врахуванням такого періоду відсутні, а тому суди обгрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги в цій частині на положення статті 24 Закону №1058-IV, як на підставу зарахування спірного періоду до страхового стажу є безпідставним і не може бути підставою для скасування судових рішення, оскільки цією нормою передбачено періоди, які підлягають зарахуванню до страхового стажу для обчислення пенсії при її призначенні.

Страховий стаж, набутий після призначення пенсії може бути врахований при її перерахунку на умовах статті 42 Закону №1058-IV, якою необхідною умовою для перерахунку передбачено наявність не менше як 24 місяців страхового стажу, набутого після призначення пенсії чи попереднього перерахунку.

Крім того, відповідно до статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до статті 40 цього Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином середня заробітна плата враховується лише як складова формули, за якою визначається розмір заробітної плати, яка в свою чергу враховується при визначенні розміру пенсії за віком відповідно до статті 27 Закону №1058-IV.

Оскільки передбачені законом підстави для обчислення пенсії у відсотковому відношенні безпосередньо до середньої заробітної плати відсутні, а тому в цій частині суди також обгрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, як встановлено в ході розгляду справи судами попередніх інстанцій період останньої роботи позивача електромеханіком враховано при перерахунку пенсії, а тому в цій частині касаційна скарга також не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційні скарги ОСОБА_1 , Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2017р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук