Справа № 608/1113/20
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Справа № 608/1113/20

Номер провадження2-а/608/39/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради інспектора з паркування Вінтоняка Михайла Дмитровича, Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до головного спеціаліста відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради інспектора з паркування Вінтоняка М. Д., Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позовній заяві вказав, що у травні 2020 року від Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримав постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови №000188 від 02.12.2019 року Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення в розмірі 255 гривень. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, правил дорожнього руху він не порушував, так як в день та час, зазначений у постанові, перебував в м. Чорткові Тернопільської області на робочому місці, тому фізично не міг вчинити вказане правопорушення. Транспортний засіб, що зазначений у постанові, 27 жовтня 2019 року передано ним в розпорядження та користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Івано-Франківської області Ткачук Л.В. терміном на три роки з правом перереєстрації транспортного засобу. Просить суд поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки, про її існування дізнався лише в травні 2020 року у відділі ДВС, а тому не мав можливості на вчасне оскарження; скасувати постанову, винесену головним спеціалістом відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради - інспектором з паркування серії ІФ №000188 від 02.12.2019 року та справу провадженням закрити.

Представник відповідача подав відзив на позов, згідно якого позов ОСОБА_1 не визнає. Зазначив, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 15.10 ПДР України. Даний факт стверджується фото, що було зроблено інспектором на місці події. Твердження позивача щодо того, що він не кермував в той день автомобілем в м. Івано Франківськ вважає безпідставним, оскільки, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_1 являється власником автомобіля «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просить поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом та позов задоволити, з підстав, наведених у ньому.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча у відзиві на позов просили розгляд справи проводити за їх участі. Відповідачі тричі належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що стверджується поштовими повідомлення про отримання повісток, однак, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи вищенаведене, суд розглядає справу без участі, належним чином повідомлених про час та місце слухання справи, відповідача та представника відповідача.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2019 року в м. Івано-Франківськ головним спеціалістом відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради - інспектором з паркування Вінтоняком М. Д. відносно ОСОБА_1 винесено постанову за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, серії ІФ №000188 з накладенням стягнення у розмірі 255 гривень. Згідно вказаної постанови 02.12.2019 року об 11 год. 57 хв. ОСОБА_1 здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» автомобілем «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Івано - Франківську по вул. Чорновола, 3.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до п.8.4 (в) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема: заборонні, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до пункту 15.10 ПДР стоянка забороняється, зокрема, на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

За ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом було здійснено огляд фотографій, які були додані до матеріалів справи відповідачем. З даних фото не вбачається, що автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться під дією знаку 3.34 «Зупинку заборонено». На фото №4 зображено знак, однак він розташований за кутом будівлі. З фото під номерами 1-3 вбачається, що водій автомобіля «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинився передом на зустрічній смузі дороги, а тому не міг бачити знак 3.34 «Зупинку заборонено».

В постанові Верховного суду від 19.02.2020 року №204/8036/16-а(2а/204/27/17) адміністративне провадження №К/9901/24178/18 зроблено висновок, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

З оглянутих судом фото, суд вбачає, що водія автомобіля «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідачу встановити не вдалось.

Крім того, в постанові про накладення адміністративного стягнення не зафіксовано, на підставі яких документів відповідачем було встановлено, що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 р. № 1197, однією з підстав для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом (п.3 ст.3 Постанови ).

Відповідач у відзиві на позов стверджував, що інспектор, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення через Єдиний державний реєстр транспортних засобів України (база даних НАІС) отримав інформацію про відповідальну особу, за якою зареєстрований транспортний засіб та, згідно даних Реєстру будь-які відомості про укладені правочини щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом, були відсутні.

Однак, позивачем додано до матеріалів справи нотаріально посвідчену довіреність від 27 жовтня 2019 року, якою надано право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 експлуатувати автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 з правом використання та розпоряджання (з певним переліком).

Отже, такий факт викликає сумнів, що саме ОСОБА_1 02 грудня 2019 року керував автомобілем в м. Івано Франківськ.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що надані відповідачем докази не доводять вини ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, що відповідає нормам закону.

Оскільки, ОСОБА_1 не було відомо про існування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, дізнався про це він лише від Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в травні 2020 року, тому суд вважає, що необхідно поновити строк звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 73, 77, 90, 122, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , жителя с. Мухавка Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 до головного спеціаліста відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради інспектора з паркування Вінтоняка Михайла Дмитровича, Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради (вул. Грушевського, 21, м. Івано Франківськ, 76018) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до головного спеціаліста відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради інспектора з паркування Вінтоняка Михайла Дмитровича, Управління транспорту та зв`язку Івано Франківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову серії ІФ №000188 від 02.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили «____» ______________________року.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 608/1113/20, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «____»____________________року.

Секретар: