Справа № 500/1364/20
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1364/20

14 липня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Повстюк О.А.,

представника відповідача Смаль Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання протиправними дій та бездіяльності щодо неврахування періоду роботи та зобов`язати зарахувати до страхового стажу період роботи,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування періоду роботи в кооперативі «Мрія» з 16.06.1989 по 21.03.1995 та у ТОВ «Славія» з 29.03.1995 по 21.12.1998 до страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи в кооперативі «Мрія» з 16.06.1989 по 21.03.1995 та періоди роботи у ТОВ «Славія» з 29.03.1995 по 21.12.1998.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначенні пенсії за віком. Однак листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0321-9/4708 від 22.04.2020 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж роботи є меншим за необхідний. При розрахунку загального стажу позивачу не було зараховано до стажу період роботи в кооперативі «Мрія» з 16.06.1989 по 21.03.1995, оскільки в наказі про прийняття на роботу допущено виправлення, яке не завірене належним чином, запис про звільнення з кооперативу завірене печаткою підприємства, яка не містить ідентифікаційний код підприємства. Також не було зараховано до стажу період роботи у ТОВ «Славія» з 29.03.1995 по 21.12.1998, оскільки відтиск печатки про звільнення не чіткий. Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін, судове засідання призначено на 14 липня 2020 року о 11:30 год.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з мотивів викладених в позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що при обчисленні страхового стажу період роботи позивача з 16.06.1989 по 21.03.1995 в кооперативі «Мрія» не було зараховано, оскільки в трудовій книжці позивача запис про звільнення з кооперативу «Мрія» завірений печаткою підприємства, яка не містить ідентифікаційний код підприємства, а в наказі про прийняття на роботу допущено виправлення, яке не завірене належним чином. Період роботи у ТОВ «Славія» з 29.03.1995 по 21.12.1998 теж не було зараховано, оскільки відтиск печатки, якою завірений запис про звільнення не чіткий. Позивач не надав інших документів, які б містили відомості про періоди роботи у кооперативі «Мрія» та в ТОВ «Славія». Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просилп у задоволенні позову відмовити повністю.

З метою підтвердження трудового стажу позивача судом були допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які працювали у спірних періодах разом із позивачем.

Так, свідок ОСОБА_2 надала пояснення, що у період з 24.02.1989 по 07.02.1996 працювала кооперативі «Мрія» на посаді бухгалтера-економіста, до повноважень якої входило зокрема заповнення трудових книжок. Свідок вказала, що саме вона здійснювала виправлення до номера наказу у трудовій книжці позивача, а також підтвердила що в період з 16.06.1989 по 21.03.1995 позивач дійсно працював у вказаному підприємстві повний робочий день.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , вказав що він є директором кооперативу «Мрія» та ТОВ «Славія», наразі вказані підприємства перебувають на стадії припинення. Свідок підтвердив, що позивач дійсно працював на вказаних підприємствах у спірні періоди повний робочий день на посаді муляра. Щодо відсутності коду підприємства на печатці, вказав, що в 1995 році, в той час коли законодавством було встановлено обов`язок зазначення коду підприємства на печатці, кооператив «Мрія» фактично припинив свою діяльність, тому нова печатка не виготовлялась. Також вказав, що уся документація пов`язана із діяльністю ТОВ «Славія» була втрачена, зокрема печатка та книги по виплаті заробітної плати.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення свідків та учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає встановив наступні обставини.

04 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначенні пенсії за віком, надавши наступні документи:

- паспорт громадянина України;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номера;

- трудова книжка НОМЕР_1 3200054- від 27.07.1978 року;.

- диплом А №679428-від 22.07.1978, виданий Тернопільським СПТУ №9

- довідка про заробітну плату № 2301/20-1 від 23.01.2020 року, видана ТОВ «Домобудівник»;

- довідки №№2301/20-2, 2301/20-3 від 23.01.2020, видані ТОВ «Домобудівник»;

- копії наказів №54пк від 02.06.1982, №78п/к від 19.05.1989, видані ТОВ «Домобудівник»;

- військовий квиток НУ №8322634 від 09.11.1979.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0321-9/4708 від 22.04.2020 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж роботи становить 20 років 08 місяців і 04 дні, що є меншим за необхідний - 27 років.

При розрахунку загального стажу позивачу не було зараховано до стажу період роботи в кооперативі «Мрія» з 16.06.1989 по 21.03.1995, оскільки в наказі про прийняття на роботу допущено виправлення, яке не завірене належним чином, запис про звільнення з кооперативу завірене печаткою підприємства, яка відповідно до вимог чинного на той час законодавства мала містити ідентифікаційний код підприємства. Також не було зараховано до стажу період роботи у ТОВ «Славія» з 29.03.1995 по 21.12.1998, оскільки відтиск печатки про звільнення не чіткий.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон № 1058), громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058, встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктами 17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача дійсно в наказі про прийняття на роботу допущено виправлення, запис про звільнення з кооперативу «Мрія» завірене печаткою підприємства, яка не містить ідентифікаційний код підприємства, а також у записі про звільнення із ТОВ «Славія» відтиск печатки про звільнення не чіткий.

У той же час, здійснення записів у трудовій книжці роботодавцем покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе невчинення такого запису не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Окрім того, суд зауважує, що Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі №423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на викладене та з урахуванням показань свідків суд дійшов висновку про підтвердження факту трудового стажу позивача періодів роботи в кооперативі «Мрія» з 16.06.1989 по 21.03.1995 та у ТОВ «Славія» з 29.03.1995 по 21.12.1998 та про необхідність зарахування до страхового стажу вказаних періодів роботи позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування спірних періодів роботи, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час звернення із заявою про призначення пенсії, позивачем не надано достатніх документів для підтвердження стажу роботи у спірний період, оскільки як вже зазначалося судом, відповідно до пункту 2 Порядку № 637 у разі, коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу, за бажанням особи, може здійснюватися органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків, однак, позивач такою можливістю не скористався. Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи спірних періодів на час звернення позивача з вказаною заявою.

Разом з тим, в даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи в кооперативі «Мрія» з 16.06.1989 по 21.03.1995 та періоди роботи у ТОВ «Славія» з 29.03.1995 по 21.12.1998, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності в Кооперативі "Мрія" (і.к.21166673) з 16.06.1989 по 21.03.1995 та в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Славія" (і.к.21159584) з 29.03.1995 по 21.12.1998.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 липня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області місцезнаходження Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, .

Головуючий суддя Баб`юк П.М.