Справа № 759/7715/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/7715/19
УХВАЛА

07 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Парінова А.Б. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 березня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 у справі № 759/7715/19 відмовлено.

В подальшому, на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду позивачем направлено заяву про перегляд постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року було відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Провадження за нововиявленими обставинами регламентується Главою 4 Розділу ІІІ КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписи п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 816/4947/14, від 13 лютого 2018 року у справі № 815/756/14, від 14 травня 2019 року у справі №826/14797/15.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Тобто, нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270, від 03 квітня 2018 року у справі №477/1012/14-а, та від 19 березня 2019 у справі №204/153/16-а.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 року у справі «Правєдная проти Російської Федерації» процедура відміни остаточного судового рішення передбачає, що наявні докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, що бажає відміни судового рішення, повинна довести, що вона не мала можливості надати докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають значення для вирішення справи.

Так, зі змісту заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що підставою для такого перегляду, на переконання заявника є лист ДСП «Чорнобильська АЕС» від 17.03.2020 року, яким, на думку позивача, фактично підтверджено залучення його до виконання рятувальних та невідкладно аварійно-відновлювальних робіт на АБК-1, де функціонував штаб ЦО згідно маршрутного листа №1187 за період роботи з 26.04-28.04.1986, та те, що його посада старшого майстра РЦ-1, яку він обіймав під час аварії на ЧАЕС, належала до оперативних посад, а сам реакторний цех знаходився у зоні суворого режиму, де і функціонував штаб ЦО.

Дослідивши зміст вказаного листа ДСП «Чорнобильська АЕС» від 17.03.2020 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту вказаного листа вбачається, зокрема:

«Підтвердити чи спростувати інформацію щодо Вашої участі у формуванні цивільної оборони, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС немає можливості, оскільки документи щодо формувань цивільної оборони та їх персонального складу за списком на зберігання до архіву ДСП «Чорнобильська АЕС» не надходили.

Одночасно повідомляємо, що відповідно до п.п.2,7.1 Наказу №2с від 19.04.1985 р. «Про керівний склад, служби і формування цивільної оборони», для організації виконання завдань із забезпечення заходів цивільної оборони, підготовки спеціальних формувань, невоєнізованих формувань ЦО і керівництва ними при проведенні рятувальних та невідкладних аварійно-відновлювальних робіт було створено формування цивільної оборони у кількості 600(шістсот) осіб від підрозділів відповідно до табелю, проте Ваше прізвище у цьому наказі відсутнє.»

Крім іншого у зазначеному листі вказується і про те, що згідно маршрутного листа №1187 за період роботи з 26.04-28.04.1986 позивач фактично залучався до виконання робіт на АБК-1, де функціонував штаб ЦО.

Разом з тим, фактичне залучення позивача до виконання робіт на АБК-1, де функціонував штаб ЦО не свідчить про те, що останній приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Таким чином, враховуючи, що вказаним листом на який посилається позивач як на нововиявлену обставину, не підтверджено участі ОСОБА_1 саме у складі формувань Цивільної оборони, колегія суддів вважає, що зазначена обставина не є нововиявленою у розумінні вимог 361 КАС України.

Зі змісту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року вбачається, що вказаним вище обставинам була надана оцінка та встановлено факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з участю у ліквідації цих наслідків.

Разом з тим, належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони позивач не надав, в результаті чого колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх підстав для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, відповідно п.2 ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування цієї Конвенції, в рішенні від 28.11.1999 у справі «Brumarescu v. Romania» наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитись під сумнів». «Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтись повторного розгляду та винесення нового рішення у справі» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ryabykh v. Russia» від 24.07.2003).

Крім того, колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у рішеннях від 28.11.1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» та від 24.07.2003 року у справі «Рябих проти Росії» вказав, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви з огляду на відсутність обставин, які в силу ст. 361 КАС України вважалися б нововиявленими.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 311, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі №759/7715/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 09.07.2020 року.