Справа № 2а-5666/11
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа №2а-5666/11

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 08 травня 2020 р. (у повному обсязі складено 8 травня 2020 року у м. Сватове) у справі № 2а-5666/11 (головуючий І інстанції суддя Скрипник С.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області із заявою про роз`яснення судового рішення від 09 грудня 2011 року у адміністративній справі № 2а-5666/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», в якій просить суд роз`яснити постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2011 року у справі № 2а-5666/11, а саме: що при її виконанні застосуванню підлягає саме стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 в цілому, без будь-яких обмежень або виключень з цієї статті, яка передбачає, поряд з іншим, здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, виходячи із розрахунку 90 відсотків щомісячної заробітної плати, з урахуванням посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячних премій, суми відпускних, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки без обмежень її розміру та нарахування військового збору, та у разі підвищення заробітної плати працівникам прокуратури проводити перерахунки пенсії (т. 1 а.с. 1-7).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 8 травня 2020 року у справі № 2а-5666/1 у задоволенні заяви відмовлено (т. 1 а.с. 222-223).

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву про роз`яснення судового рішення від 09 грудня 2011 року у адміністративній справі № 2а-5666/11.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що службовими особам Пенсійного фонду виконується постанова Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2011 року в частині визнання за ним права на пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язання виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до вимог зазначеної статті Закону в редакції, що була чинною до 01.10.2011 року. Натомість, подальше виконання вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», про яку вказано у постанові Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2011 року, щодо здійснення перерахунку пенсії, службовими особами не здійснюється внаслідок неясності резолютивної частини рішення суду.

Апелянт вважає, що з моменту призначення і по теперішній час жодного перерахунку пенсії службовими особами суб`єкта владних повноважень йому не проведено внаслідок неясності для службових осіб Управління ПФУ в Московському районі м. Харкова резолютивної частини постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2011 року. Службові особи структурних підрозділів Пенсійного фонду України мотивували свої рішення тим, що у постанові Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2011 року прямо не зазначено, що ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» також передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що зазначене свідчить про незрозумілість судового рішення у даній справі та необхідність його роз`яснення.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 09 грудня 2011 року, окрім іншого, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська призначити і виплачувати позивачу пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( у редакції, що була чинною до 01 жовтня 2011 року) з дати подання заяви про призначення даного виду пенсії, тобто з 29 вересня 2011 року, яка набрала законної сили (т. 1 а.с. 9-13).

Роз`яснення ухваленого судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України), є одним із способів усунення такого недоліку, як невизначеність (неясність і незрозумілість судового рішення), що створює перешкоди або унеможливлює його виконання.

Роз`яснення судового рішення залежить від процесуального статусу особи (цим правом наділені виключно учасники справи, державний виконавець). Зазначена процесуальна дія пов`язана з роз`ясненням, як правило, резолютивної, а також чи мотивувальної частини судового рішення, яке оформлюється ухвалою.

Доцільність роз`яснення ухваленого судового рішення визначається адміністративним судом, який прийняв таке рішення, зважаючи на його дискреційні повноваження з додержанням раціональних критеріїв (здорового глузду, позиції пересічного громадянина без юридичної освіти) і меж.

За загальним правилом за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення адміністративний суд має компетенцію змінити форму текстуального викладу в контексті забезпечення зрозумілості, повноти та ясності.

Процесуальним наслідком подання заяви про роз`яснення судового рішення є зупинення процесуального строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а також строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання за правилами Закону України "Про виконавче провадження" (стаття 375 Кодексу адміністративного судочинства України) відповідно до принципів "res judicata", юридичної визначеності з огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Мушта проти України"; §§ 47, 52 рішення у справі "Пономарьов проти України"). У разі часткового виконання судового рішення можливим є його роз`яснення у невиконаній частині за умови додержання відповідних процесуальних строків.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 810/2063/17.

Разом з тим, роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також колегія суддів враховує, що в заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання щодо роз`яснення постанови за заявою позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що подана заява про роз`яснення судового рішення (постанови) не містить посилань на те, що певні частини рішення викликають труднощі в їх розумінні. Із змісту заяви позивача вбачається, що він звернувся до суду за роз`ясненням не з підстав незрозумілості резолютивної частини постанови, а у зв`язку з необхідністю перерахунку пенсії, тобто її збільшення. Що по суті є похідним від вже виконаного судового рішення.

ОСОБА_1 фактично просить вказати як виконувати Управлінню пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова судове рішення від 09.12.2011 року, тобто фактично просить визнати незаконною відмову УПФУ у перерахунку пенсії та зобов`язати УПФУ перерахувати його пенсію. Дані вимоги заявника не є роз`ясненням змісту такого рішення.

Відмова пенсійного органу у перерахунку пенсії може бути предметом оскарження до суду в разі незгоди особи, яка отримує пенсію, із розміром останньої.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що частиною 2 ст. 254 КАС України визначено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Постанова Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2011 року, прийнята у межах заявлених позовних вимог, є виконаною.

З огляду на вищенаведені обставини суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про роз`яснення судового рішення від 09 грудня 2011 року у адміністративній справі № 2а-5666/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

За приписами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 08 травня 2020 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 08 травня 2020 р. у справі № 2а-5666/11 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко