Справа № 160/6563/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20 липня 2020 року Справа № 160/6563/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. протиправними; стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. в сумі 112 646,12 грн., -
17.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. протиправними; стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. в сумі 112 646,12 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
ОСОБА_1 , з 02.03.2013 р. по 01.11.2018 р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що у період проходження військової служби, нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Індексація грошового забезпечення не виплачена станом і на день подання позову.
25 квітня 2020 р. позивачем було подано заяву до військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення.
Проте, як зазначає позивач, у відповіді військової частини НОМЕР_1 було зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 р. по лютий 2018 р. у Міністерства оборони України не було.
Також, відповідачем зазначено, що за період з 01.12.2015 р. по 31.12.2015 р. та з 01.03.2018 р. по 01.11.2018 р. індексація грошового забезпечення позивачу виплачена в повному обсязі, однак доказів виплати не надано.
За наявною інформацією відповідач виконував вимоги листа директора Департамента фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 р. №248/3/9/1/2, яким було призупинено виплату індексації грошового забезпечення позивачу.
Однак, станом на день призупинення виплати індексації грошового забезпечення позивачу дію ЗУ "Про індексацію грошових доходів" та дію постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" не було призупинено.
Правила проведення індексації грошових доходів визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 1078.
Відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.
Відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 №248/1485 в період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Міністерства оборони України не було.
На підставі викладеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у даній адміністративній справі, враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 20.07.2020 р.
Відповідно до ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом останнього документ № НОМЕР_2 від 05.08.2019 р., копія якого міститься в матеріалах справи.
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 25.04.2020 р., адресована командиру військової частини НОМЕР_1 , в тексті якої останній просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р.; провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 р.) за період з 01.03.2018 р. по 01.11.2018 р.; відповідно до ст. 60 ЗУ "Про запобігання корупції" надати інформацію щодо розмірів посадових окладів в січні 2008 р., лютому 2018 р., березні 2018 р., квітні 2018 р. за займаними ОСОБА_1 посадами у військовій частині НОМЕР_1 .
18.05.2020 р. Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено на адресу ОСОБА_1 лист від 18.05.2020 р. №1314/8/221, в тексті якого зазначено наступне.
Стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період проходження ОСОБА_1 військової служби в військовій частині НОМЕР_1 з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., а саме: правила проведення індексації грошових доходів визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078. Індексація грошового забезпечення виплачена своєчасно та в повному обсязі по 31.12.2015 р. включно та з 01.03.2018 р. по 01.11.2018 р. включно.
Стосовно виплати індексації за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. інформую, про те що відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення.
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.
Відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 р. №248/1485 в період 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у Міністерства оборони України не було.
Відтак, як зазначено в листі від 18.05.2020 р. №1314/8/221, підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. не має.
В листі від 18.05.2020 р. №1314/8/221 також проінформовано стосовно розміру посадового окладу встановленого ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 станом на: 01.01.2008 р. 1075,00 грн.; 01.02.2018 р. 1360,00 грн.; 01.03.2018 р. - 6910,00 грн.; 01.04.2018 р. - 6910,00 грн.
Довідка про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами), додаток 1 до листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 17.04.2008 Р. №248/6/С/468-Д за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. не надається в зв`язку з тим, що відповідно до листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 28.03.2017 р. №248/3/6/855 вищезазначена форма довідки не застосовується.
Довідка про виплату або невиплату індексації не надається в зв`язку з наданням вичерпної інформації по тексту листа.
Копія картки особового рахунку додаток 16 до наказу Міністра оборони України від 28.12.2017 р. №280 за період з 01.12.2015 р. по 28.12.2017 р. в Додатку 1 до листа.
Витягі з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 та вступ до виконання обов`язків за посадою, витяг з наказу командира військової частини про виключення з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 в Додатку 2 до листа.
Довідка про неотримання відпустки відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в Додатку 3 до листа.
В матеріалах справи міститься лист Мінсцполітики від 29.12.2017 р. №122/0/66-17 «Про індексацію грошового забезпечення», в тексті якого зазначено, що якщо посадові оклади військовослужбовців востаннє підвищувались у січні 2008 р., то сума індексації у грудні 2017 р. становить 4258,75 гри (1762х241,7:100). У разі, коли посадовий оклад військовослужбовцям встановлювався у лютому 2009 р., сума індексації у грудні 2017 р. становить 3087,02 грн. (1762х175,2:100).
Для військовослужбовців, яких було прийнято на військову службу у грудні 2015 р., лютому 2016 р. обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець.
Одночасно повідомляємо, що ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Листи Мінсоцполітикн не є нормативно-правовими актами, вони носять інформаційний, роз`яснювальний та рекомендаційний характер.
Відповідно до Витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2013 р. №59, підполковника ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 11 лютого 2013 року №98 на посаду начальника відділу оперативного управління командного центру штабу, який, прибув з військової частини НОМЕР_3 м. Київ, з 02 березня 2013 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Надати 03 доби для прийому справ та посади.
Вважати таким, що 02 березня 2013 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків. Встановити оклад за посадою в сумі -1190 гривень, оклад за військовим званням - 130 гривень, надбавку за вислугу років - 30%, виплачувати надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% з 02 березня 2013 р.
Підстава: припис в/ч А0105 №116/15, доповідь про вступ в посаду (вх.№294).
Відповідно до Витягу із наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2018 р. №242 судом встановлено, що полковника ОСОБА_1 , начальника відділу координації та планування вогневого ураження оперативного управління штабу, звільненого наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 28 вересня 2018 року №519 у запас, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, та які вислужили, не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), з правом носіння військової форми одягу, вважати, що справи та посаду здав.
Надати частину щорічної основної відпустки за 2018 р. терміном на 14 діб з 19 жовтня по 01 листопада 2018 р. з послідуючим звільненням з військової служби.
З 01 листопада 2018 р. виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Новомосковського ОМВК Дніпропетровської області.
Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна - 24 роки 01 місяць; пільгова - 25 років 07 місяців.
Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 26% посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 10% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу по 01 листопада 2018 року.
Припинити доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю.
Щорічну відпустку за 2018 р. використав в кількості 20 (двадцять) діб, грошову допомогу на оздоровлення отримав.
Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 №260, за 2018 р. не отримав.
Виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 за 24 календарних роки.
Постійним житлом забезпечений за адресою: АДРЕСА_3 . Ордер №115 від 02.08.1999 року.
Відповідно до вимог ст. 17 Конституції України, стю 261 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №607 «Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів» зарахувати до військового оперативного резерву першої черги військової частини НОМЕР_1 .
Підстава: рапорт про здавання справ та посади п-ка ОСОБА_1 від 19.10.2018 р.
Військову присягу прийняв 31.08.2010 р. при Військовому інституті «Київського національного університету ім. Тараса Шевченка».
Щодо проходження військової служби у Збройних Силах України, у зазначеному витязі зазначено наступне.
З 31.07.2010 р. по 28.02.2015 р. перебував на посаді курсанта у Військовому інституті Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, відповідно до наказу начальника ВІКНУ від З1.07.2010 р. №143; з 28.02.2015 р. по 11.07.2017 р. перебував на посаді заступника начальника фінансово-економічної служби центру оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Збройних Сил України, ВОС-3101013 у В/ч НОМЕР_4 на підставі наказу МО України від 28.02.2015 р. №135; з 11.07.2017 р. по 12.01.2018 р. перебував на посаді заступника начальника фінансово-економічної служби 56 комендатури охорони та обслуговування, ВОС-3101013 у В/ч НОМЕР_5 на підставі наказу КВМС ЗС України від 11.07.2017 р. №116; з 12.01.2018 р. по 27.02.2020 р. на посаді помічника командира з фінансово-економічної роботи начальник фінансово-економічної служби, ВОС-31011013 у В/ч НОМЕР_6 на підставі наказу КВМС ЗС України від 12.01.2018 р. №6.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових засад формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, правових, економічних та організаційних основ підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про державні стандарти та державні соціальні гарантії», ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 тощо.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження Військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч.9 ст.2 У «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України в добровільному порядку можуть проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України або інших військових формувань. Порядок відбору та прийняття на службу у військовому резерві, строки, умови та порядок її проходження, а також підстави та порядок звільнення із служби визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.
Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства.
Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до ст.18 ЗУ «Про державні стандарти та державні соціальні гарантії», Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо: рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС; стипендій учням професійно-технічних та студентам вищих державних навчальних закладів; індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін; надання гарантованих обсягів соціально-культурного, житлово-комунального, транспортного, побутового обслуговування та обслуговування у сфері освіти, охорони здоров`я, фізичної культури та спорту, торгівлі та громадського харчування; забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки.
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:
дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України встановлюється спеціальна надбавка, що входить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 (далі - Порядок №1078).
Відповідно до п.11 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; допомога по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей.
Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Індексація страхових виплат від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Сума індексації пенсій та щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей у разі підвищення їх розмірів розраховується як різниця між сумою індексації, визначеною до 11 жовтня 2017 р., та сумою підвищення цих виплат до повного погашення суми індексації відповідно до пункту 5 цього Порядку.
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1 1 цього Порядку.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до абз.5 п.4 Порядку №1078, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Відповідно до абз.5 п.5 Порядку №1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавства України, так і доказів, наведених як позивачем в позовній заяві, так і відповідачем у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.
Доводи позивача ОСОБА_1 щодо невиплати Військовою частиною НОМЕР_1 не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2018 р. по 01.11.2018 р. включно підтверджуються наступним.
Щодо періоду з 01.03.2018 р. по 01.11.2018 р.
Відповідно до абз. 5 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Абз. 4 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації^ що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Порядок №704), якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.
Пунктом 2 Порядку №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних .(підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового, забезпечення.
Суд зазначає, що в лютому 2018 р. прожитковий, мінімум складав 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін 241,70% (розрахунок додається), то відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078 сума індексації за лютий рахується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн. * 241,70% /100), що становить 4258,75 грн.
Тобто, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078, сума належної індексації в березні 2018 р. розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4258,75 грн. - 948,64 грн. = 3310,11 грн.
Відтак, єдиним визначеним законодавством методом визначення чи належите позивачу індексація грошового забезпечення в березні 2018 року є визначення суми, яка була 6 належна позивачу до виплати за мінусом суми збільшення грошового доходу.
На підставі викладеного вище, в супереч абз. 6 пункту 5 Порядку №1078, відповідач починаючи з 01 березня 2018 року не п. індексацію грошового забезпечення в розмірі 3310,11 грн. в місяць, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі відповідно до чинного законодавства.
Так, в розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р., зробленого представником позивача, який міститься в матеріалах справи, визначено суму, яка Військовою частиною НОМЕР_1 недоплачена відповідачем та належить до виплати, а саме: 112 646,12 грн.
В розрахунку індексації грошового забезпечення не вказано грошового доходу, що індексується (грошове забезпечення), а вказано прожитковий мінімум, так як індексація грошових доходів проводиться в межах прожиткового мінімуму.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що проведений розрахунок індексації грошового забезпечення розроблений у відповідності до приписів Постанови №1078, починаючи з січня 2008 р. з метою висвітлення порядку розрахунку наростаючого індексу споживчих цін.
За період проходження служби з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. сума невиплаченої індексації грошового забезпечення складає 112 646,12 грн, а саме: у грудні 2015 р. - 2302,64 грн. (167,10%* 1378,00 грн.); у січні 2016 р. - 2302,64 грн. (167,10%* 1378,00 грн.); у лютому 2016 р. - 2302,64 грн. (167,10%* 1378,00 грн.); у березні 2016 р. - 2419,77 грн. (175,60%* 1378,00 грн.); у квітні 2016 р. - 2419,77 грн. (175,60%* 1378,00 грн.); у травні 2016 р. - 2546,20 грн. (175,60%* 1450,00 грн); у червні 2016 р. - 2710,05 гри. (186,90%* 1450,00 грн.); у липні 2016 р. - 2710,05 грн (186,90%* 1450,00 грн.); у серпні 2016 р. - 2710,05 грн. (186,90%* 1450,00 грн ); у вересні 2016 р. - 2710,05 грн. (186,90% *1450,00 грн.); у жовтні 2016 р. - 2710,05 грн. (186,90%* 1450,00 грн.); у листопаді 2016 р. - 2710,05 грн. (186,90%* 1450,00 грн.); у грудні 2016 р. - 3179,20 грн. (198,70%* 1600,00 грн); у січні 2017 р. - 3179,20 грн. (198,70%* 600,00 грн); у лютому 2017 р. - 3179,20 грн. (198,70%* 1600,00 грн.); у березні 2017 р. - 3363,20 грн. (210,20%* 1600,00 грн.); у квітні 2017 р. - 3363,20 грн. (210,20%* 1600,00 грн.); у травні 2017 р. - 3539,77 грн. (210,20%* 1684,00 грн.); у червні 2017 р. 3735,11 грн. (221,80%* 1684,00 грн); у липні 2017 р. - 3735,11 грн. (221,80%*1684,00 грн.); у серпні 2017 р. - 3735,11 грн. (221,80%* 1684,00 грн.); у вересні 2017 р. - 3905,20 грн. (231,90%* 1684,00 грн.); у жовтні 2017 р. 3905,20 грн. (231,90%* 1684,00 грн.); у листопаді 2017 р. 3905,20 грн. (231,90%* 1684,00 грн.); у грудні 2017 р. - 4258,75 грн. (241,70%* 1762,00 грн.); (відповідно до листа роз`яснення Мінсоцполітики від 29.12.2017 р. №122/0/66-17, копія якого міститься в матеріалах справи); у січні 2018 р. - 4258,75 грн. (241,70%* 1762,00 грн.); у лютому 2018 р. - 4258,75 грн. (241,70%* 1762,00 грн.); у березні 2018 р. - 3310,11 грн. (241,70%* 1762,00 - 948,64 грн.); у квітні 2018 р. - 3310,11 грн. (0%* 1762,00 + 3310., 11 грн.); у травні 2018 р. - 3310,11 грн. (0%* 1762,00 + 3310,11 грн.); у червні 2018 р. - 3310,11 грн. (0%* 1762,00 +3310,11 грн.); у липні 2018 р. 3310,11 грн. (0%* 1841,00 + 3310,11 грн.); (у серпні 2018 р. - 3310,11 грн. (0%*1841,00 + 3310,11 грн.); у вересні 2018 р. -3310,11 грн. (0%*1841.00 + 3310,11 грн.); у жовтні 2018 р. - 3310,11 грн. (0%* 1841,00 + 3310,11 грн.); у листопаді 2018 р. - у 110,34 грн. (0%* 1841,00 + 3310,11 грн.).
Суд зазначає, що відповідач, складаючи відзив на позовну заяву, позовні вимоги даної позовної заяви фактично визнав, та при цьому обмежився по суті формальною відмовою від заявленого позову, фактично переклавши тягар доказування у справі на суд.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.
Також необхідно наголосити, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. протиправними; стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. в сумі 112 646,12 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. протиправними; стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. в сумі 112 646,12 грн., та зважаючи на той факт, що позивач у відповідності до норм ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 , а саме, судового збору.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. протиправними; стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. в сумі 112 646,12 грн., задовольнити.
Визнати дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. включно протиправними.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 01.11.2018 р. включно в сумі 112 646,12 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. - січень 2008 р., а в період з 01.03.2018 р. по 01.11.2018 р. - березень 2018 р., з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова