Справа № 160/5030/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року Справа № 160/5030/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Жарі О.І.
представника позивача Щасливого О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" (далі - ПРАТ "Азовкабель", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить:
Ухвалою суду від 12.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 03.06.2020 року задоволено клопотання представника позивача та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи в судовому засіданні на 25.06.2020 року.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, за результатом аналізу наданих до митного оформлення документів митний орган дійшов висновку, що документи не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Також, відповідач вважає, що заявлена декларантом митна вартість не грунтується на дійсній вартості імпортованих товарів. Враховуючи, що декларант під час митного оформлення не підтвердив заявлену митну вартість товарів, не надав документів на підтвердження заявленої митної вартості в повному обсязі відповідач не впевнився в достовірності заявленої митної вартості товарів. Таким чином, за результатами проведеного контролю, на підставі наявних відомостей згідно із законодавством митну вартість товару було скориговано та правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості. В частині невірного зазначення методу визначення митної вартості, відповідечем вказано, що було допущено технічну помилку, яка не впливає на суть оскаржуваного рішення.
25.06.2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.
09.07.2020 року до суду засобами електронного зв`язку надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник Дніпровської митниці Держмитслужби підпримав доводи, що були відкладені у відзиві на позов.
В судове засідання 25.06.2020 року представник відповідача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача в порядку письмового провадження. Неявка представника відповідача не перешкоджає судовому розгляду справи.
В судовому засіданні 25.06.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 09.07.2020 року.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ПРАТ "Азовкабель" 14.09.2001 року зареєстровано як юридична особа відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Матеріалами справи підтверджено, що 11.10.2017 року між ПРАТ «Азовкабель» (покупець) та Акціонерним товариством «Курська фабрика технічних тканин» (Росія) «Постачальник» (мовою оригіналу Акционерное общество «Курская фабрика технических тканей») укладено Договір поставки №124, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю або вказаному ним вантажоодержувачу окремими партіями продукцію (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.
Згідно зі специфікацією №5 від 27.02.2020 року до Договору поставки №124 від 11.10.2017 року ПРАТ «Азовкабель» оплачує, а АТ «Курська фабрика технічних тканин» постачає:
1) Стрічку конвеєрну 2.1-1600-5-ТК-200-2-6-2-Э-1-РБ ТУ 22.19.4 0-003 -00320934 -2017, 4 бухти, у кількості 640 кв.м., за ціною 1 850 рублів РФ за кв.м., на загальну суму 1 184 000,00 рублів РФ.
З метою митного оформлення товару поставленого за вищевказаним Договором поставки №124 від 11.10.2017 року, позивачем 02.04.2020 року подано митну декларацію №UA110230/2020/007829.
Згідно з графою 43 МД №UA110230/2020/007829 від 02.04.2020 року декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною договору (основний метод).
Умови поставки (графа 20 МД №UA110230/2020/007829 від 02.04.2020) FCA RU м. Курськ.
Дніпровською митницею Держмитслужби декларанту направлено електронне повідомлення, в якому зазначено: «Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості:
1) У рахунку на оплату №71 від 28.02.2020 відсутнє посилання на специфікацію №5 від 27.02.2020, в якій визначено умови оплати за товар;
2) Довідка про транспортні витрати №2703/1 видана 27.03.2020, натомість відвантаження товару здійснено 31.03.2020. Разом з тим, зазначена довідка не містить інформації щодо транспортного документу;
При цьому, у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Враховуючи зазначене, у митниці є сумніви, що заявлена митна вартість товарів ґрунтується на «дійсній вартості» та, відповідно, що надані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. В зв`язку з чим згідно вимог п.3 ст. 53 протягом 10 календарних днів, Вам необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме:
1) виписку з бухгалтерської документації;
2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
3)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Також повідомляємо, що згідно ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».
На запит митниці декларантом листом вих. №0204/2 від 02.04.2020 року було повідомлено таке:
2) Довідка про транспортні витрати №2703/1 від 27.03.2020 року надана на вимогу АО «Курская фабрика технических тканей» на дату 27.03.2020 року. Транспортно-експедиційній організації не принципова дата довідки і за потреби й на вимогу митниці довідка про транспортні витрати може бути складена повторно від 02.04.2020. В тому числі вказати номер транспортного документу. Суми витрат залишаються незмінними;
5) Звертаємо Вашу увагу на зниження собівартості сировини для виготовлення конвеєрних стрічок. А саме каучук та технічний вуглець, основна складова яких це нафта та газ, в наслідок мирового падіння цін на ці товари.»
Також в цьому листі декларантом повідомлено, що ним надано всі наявні у нього документи для підтвердження митної вартості товару згідно із статтею 53 Митного кодексу України. Інших документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, надати не має можливості.
Оформлення товару задекларованого за МД №UA110230/2020/007829 від 02.04.2020 року здійснено позивачем з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000055/2 від 03.04.2020 року і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД № UA110230/2020/007932 під гарантію відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
На підставі частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатам консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частиною 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частинир 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках.
Відповідно до приписів ст. 53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч. 2 даної статті.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за основним методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При цьому, частина 2 статті 53 Митного Кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Аналізуючи виявлені Дніпровською митницею Держмитслужби при перевірці правильності визначення митної вартості товару розбіжності, суд зазначає таке.
1. Відповідачем вказано, що у рахунку на оплату №71 від 28.02.2020 року відсутнє посилання на специфікацію №5 від 27.02.2020 року, в якій визначено умови оплати за товар.
З огляду на зазначене, суд погоджується з позицією предтсавника позивача, що наведену розбіжність декларантом усунуто.
2. Відповідачем вказано, що довідка про транспортні витрати №2703/1 видана 27.03.2020 року, натомість відвантаження товару здійснено 31.03.2020 року. Разом з тим, зазначена довідка не містить інформації щодо транспортного документу.
За змістом даної розбіжності митним органом не зроблено жодного зауваження щодо сум оплати, а отже, суд приходить до висновку, що дана розбіжність не стосувалася митної вартості товару чи обраного методу її визначення.
Разом з тим, спростовуючи дану розбіжність декларантом у листі вих. №0204/2 від 02.04.2020 року було повідомлено, що довідка про транспорті витрати №2702/1 від 27.03.2020 року надано на вимогу АО «Курская фабрика технических тканей» на дату 27.03.2020 року. Транспортно-експедиційній організації не принципова дата довідки і за потреби й на вимогу митниці довідка про транспортні витрати може бути складена повторно від 02.04.2020 року, в тому числі з зазначенням номеру транспортного документу, при цьому суми витрат залишаються незмінними.
Також декларантом надано додаткову нову довідку про транспортні витрати від 02.04.2020 №0204/1. Тобто, не зважаючи, що дана розбіжність не стосувалась визначення митної вартості товару та не свідчила про недоліки у числовому значенні складових такої митної вартості, декларантом цю розбіжність було усунуто шляхом надання пояснень та додаткових документів.
Суд погоджується з доводами представника позивача, що формою окремого документа, складанням якого супроводжувалась господарська операція, не можуть спростовувати його сутність та зміст господарської операції, задокументованої ним. Так, за змістом даного документа, відображено фактичний зміст господарської операції - поставки товарів певного асортименту, певної кількості та за визначеною ціною, які відповідають змісту інших документів, що супроводжували цю поставку.
Проте, дана розбіжність так само не спростовує числового значення митної вартості товарів та не породжує в ній сумнівів. Позивач не може нести відповідальність за форму та зміст документу, який складався не ним, а іншим суб`єктом господарювання. Митна декларація країни відправлення була прийнята без жодних зауважень компетентних органів цієї країни.
Щодо рахунка №485 від 31.03.2020 року надано лист виробника б/н від 01.04.2020 року про технічну помилку, в якому вказано на допущену помилку в декларації №10129060/310320/0034699 (графа 5 та графа 6) та вказано на необхідність вірного врахування цих помилок як рахунок-фактура №485 від 31.03.2020 року.
Отже, виявлені розбіжності є суто формальними та стосувались виключно форми документів первинного бухгалтерського обліку. Виявлені розбіжності усунуті позивачем та не впливають на числове значення митної вартості товарів.
Таким чином, під час перевірки правильності визначення митної вартості заявленої позивачем, митної орган дійшов хибних висновків про наявність в поданих документах розбіжностей, що не дають можливості впевнитися в правильності визначення декларантом митної вартості товару.
Водночас, позивачем таку вимогу виконано та надано додаткові документи, якими спростовано зауваження митного органу.
Проте, митний орган із правильністю визначення декларантом митної вартості не погодився зіславшись на наявність у органу доходів і зборів інформації щодо митної вартості ідентичних товарів на рівні - 1,86 дол./кг (джерело цінової інформації - МД від 30.03.2020 № UA 110150/2020/5166) та визначив митну вартість за резервним методом, про що прийняв оскаржуване рішення.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів;
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості ('обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Суд зазначає, що наведені відповідачем розбіжності, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не можуть бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору, адже митна вартість за цим методом визначається за ціною саме договору, тобто домовленості продавця та покупця про продаж товару на визначних умовах та за визначеною ними ціною.
Обґрунтовуючи підстави застосування другорядного методу митний орган спочатку вказував, що митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у органу доходів і зборів інформації. Проте далі за текстом рішення вказано, що методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів не можуть застосовуватись у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів. А далі вказано, що митна вартість товару, який імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації з розрахунку - 1,86 дол.кг. (джерело цінової інформації - МД від 30.03.2020 № UA 110150/2020/5166).
Тобто, відповідачем у рішенні суб`єкта владних повноважень не було дотримано принципу правової визначеності, адже допущено правову плутанину у другорядних методах та в тому, який метод все ж таки застосований для визначення митної вартості товару, що ввозився позивачем.
Отже, позивачем у визначеному Митним кодексом України порядку підтверджено заявлену ціну товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.
Дніпровська митниця Держмитслужби не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, за сукупності викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 03.04.2020 року № UA110230/2020/000055/2, а наведені мотиви не свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів. Жодна із вказаних відповідачем підстав не відповідає критеріям, встановленим статті 54 Митного кодексу України, які надають митному органу право на проведення коригування митної вартості.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позивач надав відповідачу необхідні документи, за результатами розгляду яких можливе проведення обчислення заявленого рівня митної вартості, які в сукупності з іншими доказами свідчать про правомірне визначення позивачем митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за ціною договору.
Суд зазначає, що митну вартість підтверджують саме основні документи, визначені в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, які містять відомості про ціну товару, та на підставі яких позивачем визначалась митна вартість. Тому, зауваження до додаткових документів, які не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не можуть бути правомірною підставою коригування митної вартості.
Оскаржувану картку відмови обгрунтовано посиланням на оскаржуване у даній справі рішення про коригування митної вартості товарів, тобто вимога про визнання її протиправною та скасування є похідною від вимоги про визнання протиправною та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПРАТ "Азовкабель" підлягають задоволенню у повному обсязі.
09.07.2020 року позивачем надано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат. До клопотання долучені докази його направлення засобами поштового зв`язку відповідачу 08.07.2020 року.
В запереченнях на відповідь на відзив, що надійшли до суду засобами електронного зв`язку 09.07.2020 року представник відповідача просив надати митниці можливість скористатися правом надання заперечень на визначені представником позивача судові витрати та призначити розгляд справи з зазначеного питання на іншу доту.
Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання 09.07.2020 року (надане клопотання про розгляд справи за відсутності представника Дніпровської митниці Держмитслужби) та фактичну неможливість надання станом на 09.07.2020 року свооїх міркувань з приводу обгрунтованості понесених судових витрат позивачем, на підставі частини 1 статті 9, частини 4 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача та призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 21 липня 2020 року о 13:00 год.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000055/2 від 03.04.2020.
Для вирішення питання про судові витрати призначити судове засідання на 21 липня 2020 року о 13:00 год.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі буде складено 14.07.2020 року.

Суддя М.В. Бондар