Справа № 580/631/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року справа № 580/631/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-786-54 від 07.02.2020 на загальну суму 17 852 грн. 42 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається єдиним видом діяльності діяльністю у сфері права та з 2016 року сплачує єдиний внесок. Відповідач з початку 2017 року нараховує позивачу єдиний внесок у подвійному розмірі, а саме: як фізичній особі-підприємцю та як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю. Позивач вважає, відповідач протиправно нараховує йому єдиний внесок одночасно як фізичній особі-підприємцю та як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю. З вказаних підстав вважає оскаржувану вимогу №Ф-786-54 від 07.02.2020 про сплату єдиного внеску у сумі 17 852 грн. 42 коп. протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив. 17.03.2020 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та є одночасно фізичною особою-підприємцем, зобов`язана сплачувати та подавати звітність з єдиного внеску за кожним видом діяльності. Неподання відомостей про здійснення незалежної професійної діяльності не звільняє від постановки на облік та від обов`язку сплати єдиного соціального внеску не загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 24.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані суду письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований 28.09.2016 як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України позивачу згідно рішення Ради адвокатів Черкаської області №100 від 21.05.2012 видано свідоцтво №476 від 21.05.2012 про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно довідки про взяття на облік платника податків №016 від 07.10.2016 позивач 08.07.2013 взятий на облік у контролюючих органах як фізична особа-підприємець.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, на виконання листа ДФС України №1503/7/99-99-08-01-01-17 від 18.01.2018 відповідач здійснив інвентаризацію публічних реєстрів та вніс до ІТС «Податковий блок» даних за формами «Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію (для обліку за основним місцем з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік») стосовно фізичних осіб, які за даними публічних реєстрів здійснюють незалежну професійну діяльність індивідуально.

Таким чином, позивач в лютому 2018 року взятий на облік платників податків як фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

З інтегрованої картки платника податків позивача вбачається, що починаючи з 19.04.2018 по 21.01.2019 позивачу був нарахований єдиний внесок як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, на загальну суму 9828,72 грн., а саме: 19.04.2018 2,457,18 грн, 19.07.2018 2457,18 грн, 19.10.2018 2457,18 грн. і 21.01.2019 2457,18 грн. Після 21.01.2019 нарахування єдиного внеску як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, не здійснювалось.

За період з 19.04.2018 по 07.02.2020 позивачу нарахований єдиний внесок як фізичній особі-підприємцю на загальну суму 29293,44 грн, в т.ч. :

- за 2018 рік: 19.04.2018 2457,18 грн, 02.05.2018 8448 грн, 19.07.2018 2457,18 грн, 19.10.2018 2457,18 грн, всього 15819,54 грн;

- за 2019 рік: 21.01.2019 2457,18 грн, 19.04.2019 -2754,18 грн, 19.07.2019 2 754,18 грн, 21.10.2019 2754,18 грн, всього 10 719,72 грн.

- за 2020 рік: 20.01.2020 2754,18 грн.

Згідно з рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області № від 17.10.2018 до позивача був застосований штраф у сумі 1801,80 грн та нарахована пеня у сумі 564,13 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №580/644/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020, рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 17.10.2018 про застосування штрафу у сумі 1801,80 грн та нарахування пені у сумі 564,13 грн. скасовано.

Згідно з рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області № від 19.08.2019 до позивача був застосований штраф у сумі 3289,60 грн та нарахована пеня у сумі 3779,88 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі №580/3385/19 скасоване рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 19.08.2019 про застосування штрафу у сумі 3289,60 грн та нарахування пені у сумі 3779,88 грн.

Таким чином, за період з 19.04.2018 по 07.02.2020 позивачу нараховано єдиного внеску, штрафів та пені на загальну суму 48557,57 грн (9828,72 грн. + 29293,44 грн + 1801,80 грн+ 564,13 грн + 3289,60 грн +3779,88 грн).

Станом на 19.04.2018 за позивачем обліковувалась переплата у сумі 91 грн.

За період з 19.04.2018 по 07.02.2020 позивач сплатив єдиний внесок у сумі 30614,15 грн, а саме: 26.04.2018 3000 грн, 06.08.2018 2500 грн, 15.11.2018 2365,93 грн, 15.11.2018 2460 грн, 28.12.2018 2700 грн, 22.02.2019 3000 грн, 18.04.2018 3000 грн, 01.07.2019 2000 грн, 24.07.2019 922 грн, 10.10.2019 4111 грн, 26.11.2019 3333 грн, 21.01.2020 1222,22 грн.

Отже станом на 07.02.2020 за позивачем обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску у сумі 17852,42 грн (розрахунок: 48557,57 грн 30614,15 грн 91 грн)

Відповідач сформував та направив позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ф-786-54 на загальну суму 17852,42 грн, в т.ч. недоїмка 10782,94 грн, штраф 3829,60 грн, пеня 3779,88 грн.

Вважаючи оскаржувану вимогу протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 Закону № 2464-VI).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Законом України від 06.12.2016 №1774-V111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону № 2464-VI, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування фізичними особами-підприємцями, у тому числі особами-підприємцями-платниками єдиного податку, та особами, які здійснюють незалежну професійну діяльність, які набули чинності з 01.01.2017.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (у редакції Закону №77-VIII від 28.12.2014) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування

Також згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (у редакції Закону №77-VIII від 28.12.2014) платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Отже фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

Згідно частини 5 статті 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Судом встановлено, що згідно з довідкою про взяття на облік платника податків від 07.10.2016 №016 форми №4-ОПП та інформаційними даними про реєстрацію платником єдиного внеску позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Черкаській області (Золотоніський район) як фізична особа-підприємець, адвокат та з 28.09.2016 перейшов на спрощену систему оподаткування.

Позивачу за період з 19.04.2018 по 07.02.2020 нарахований єдиний внесок як фізичній особі-підприємцю у сумі 29293,44 грн.

Отже позивач є платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем, тобто є платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, тому єдиний внесок у сумі 29293,44 грн нарахований позивачу на законній підставі.

Щодо нарахування позивачу єдиного внеску як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у сумі 9828,72 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №2464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону №2464-VI).

Відповідно до статті 5 Закону №2464-VI та інших нормативно-правових актів розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330, (далі - Порядок № 1162), який є нормативно-правовим актом у розумінні частини третьої статті 117 Конституції України та джерелом права, яке застосовується судом, відповідно до частини другої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464 (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Розділом ІІІ Порядку № 1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755.

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №1162).

Аналіз положень цього Порядку свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» Порядок №1162 не передбачає.

Вказані правові висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 02.09.2019 у зразковій справі №520/3939/19.

Судом встановлено, що відповідач взяв позивача на облік як особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність, на підставі даних інвентаризації у лютому 2018 року. Позивач заяву за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу не подавав. Натомість 22.02.2018 відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності, що не узгоджується з нормами Порядку №1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.

За вищезазначених обставин позивач був взятий на облік як платник єдиного внеску всупереч діючим нормам, тому не є платником єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність. Отже нарахування єдиного внеску у сумі 9828,72 грн здійснено без законних підстав, тому сплаті не підлягає.

Щодо застосування штрафних санкцій та нарахування пені суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464 за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з ч. 10, 13 ст. 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу; нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно вказаних норм штраф та пеня нараховуються за період прострочення по дату сплати єдиного внеску

Згідно з ч. 14 Закону №2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення. Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення податковим органом вищого рівня або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області № від 17.10.2018 до позивача був застосований штраф у сумі 1801,80 грн та нарахована пеня у сумі 564,13 грн. Вказані суми були відображені у інтегрованій картці позивача зі строком сплати 26.11.2018

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №580/644/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020, рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 17.10.2018 про застосування штрафу у сумі 1801,80 грн та нарахування пені у сумі 564,13 грн. скасовано.

На час формування вимоги про сплату недоїмки 07.02.2020 №Ф-786-54 штраф у сумі 1801,80 грн та пеня у сумі 564,13 грн були сплачені шляхом зарахування поточних платежів позивача, проте підлягали виключенню з інтегрованої картки як обов`язкові до сплати на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №580/644/19, яке набрало законної сили 23.01.2020.

Згідно з рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області № від 19.08.2019 до позивача був застосований штраф у сумі 3289,60 грн та нарахована пеня у сумі 3779,88 грн. Вказані суми були відображені у інтегрованій картці позивача зі строком сплати 19.09.2019.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.03.2019 у справі №580/3385/19 скасоване рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 19.08.2019 про застосування штрафу у сумі 3289,60 грн та нарахування пені у сумі 3779,88 грн.

На час формування вимоги про сплату недоїмки від 07.02.2020 №Ф-786-54 штраф у сумі 3289,60 грн та нарахована пеня у сумі 3779,88 грн сплачені не були. Оскільки рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/3385/19 було прийнято 10.03.2020, тобто після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки), і на час розгляду справи не набрало законної сили, штраф у сумі 3289,60 грн та нарахована пеня у сумі 3779,88 грн обліковувались у інтегрованій картці позивача як такі, що підлягають сплаті, на законних підставах.

Згідно п. 3 розділу V1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Станом на 07.02.2020 у інтегрованій картці позивача на законних підставах обліковувались нарахований за період з 19.04.2018 по 07.02.2020 єдиний внесок як фізичній особі-підприємцю у сумі 29293,44 грн, штраф у сумі 3289,60 грн та пеня у сумі 3779,88 грн, всього 36362,92 грн. Сплачено позивачем 30614,15 грн, та зараховано переплати 91 грн, всього 30705,15 грн. Недоїмка складає 5657,77 грн. несплаченого штрафу та пені.

Отже вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 №Ф-786-54 в частині недоїмки 5657,77 грн є законною, а в решті суми 12194,65 грн є незаконною і підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. Позов задоволено частково у сумі 12194,65 грн, що складає 68,31% від загальної суми позову 17852,42 грн. Отже, витрати зі сплати судового збору у сумі 574,35 грн підлягають стягненню на користь позивача. Розрахунок: 840,80 грн х 68,31% = 574,35 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000, ) №Ф-786-54 від 7 лютого 2020 року про сплату боргу (недоїмки) частково у сумі 12194 (дванадцять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 65 копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 574 (п`ятсот сімдесят чотири) гривні 35 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів починаючи з дня закінчення 20-денного строку після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 №731-1Х.

Головуючий суддя А.В. Руденко