Справа № 640/10991/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м. Київ № 640/10991/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанов,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.05.2019 №122475, №122476.

На обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на те, що під час перевірки транспортних засобів, що є власністю позивача, було виявлено порушення, а саме надання послуг перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. ст. 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зазначає, що вказані автомобілі на момент здійснення перевірки перебували в оренді згідно з відповідними договорами у ТОВ «Лендком Центр» . Таким чином, відповідачем не вірно визначено особу перевізника, та, як наслідок в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт суб`єктом справляння адміністративно-господарського штрафу відповідачем визначено власника автомобіля, а не автомобільного перевізника. Оскільки, позивач не є суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність у сфері автомобільного транспорту, то постанови про накладення на позивача штрафів є протиправними та необґрунтованими. З огляду на це, просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав..

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем (орендодавець) та ТОВ «Лендком Центр» (орендар) 03.01.2019 року укладено договір оренди транспортних засобів №5 (19-20), відповідно до умов яких (п.п.1 п.1, п.п.2.1 п.2):

- орендодавець передає орендарю в строкове платне користування автомобіль марки МАЗ 6501А8 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , а орендар приймає автомобіль і використовує його для перевезень вантажів.

- в строк 3 днів після підписання цього договору передати в користування орендаря транспортний засіб в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію. Передача транспортного засобу здійснюється за приймально-передавальним актом, який підписується представником орендодавця і орендаря (додаток №1 до договору).

Між позивачем (орендодавець) та ТОВ «Лендком Центр» (орендар) 03.01.2019 року укладено договір оренди транспортних засобів №6 (а.с.15-16), відповідно до умов яких (п.п.1 п.1, п.п.2.1 п.2):

- орендодавець передає орендарю в строкове платне користування автомобіль марки SCANIA R420 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , а орендар приймає автомобіль і використовує його для перевезень вантажів.

- в строк 3 днів після підписання цього договору передати в користування орендаря транспортний засіб в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію. Передача транспортного засобу здійснюється за приймально-передавальним актом, який підписується представником орендодавця і орендаря (додаток №1 до договору).

Під час здійснення рейдової перевірки посадовими особами Управління Укртрансбзпеки у Вінницькій області було проведено перевірку вище зазначених транспортних засобів, за результатами якої складено Акти №№114264, 114190 про додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільними транспортами, в яких зазначається, що водії здійснювали перевезення вантажу без оформлення документів, при цьому виявлено порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідальність за дане порушення передбачена абзацом 3 частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За результатами перевірки та на основі Актів №№114264, 114190 заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Зелінським С.А. винесено постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 27.05.2019 №122476 та від 27.05.2019 №122475.

Не погодившись з правомірністю вказаних постанов про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III.

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 11 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За приписами частини 3 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення №103).

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, як зазначено в абзаці 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та ст. 48 Закону №2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки МАЗ 6501А8 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 є ФОП ОСОБА_1 ; власником автомобіля SCANIA R420 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 є ФОП ОСОБА_1

03.01.2019 між позивачем (орендодавцем) та ТОВ «Лендком Центр» (орендар) укладено договори оренди транспортних засобів №№5, 6, зокрема: транспортного засобу марки МАЗ 6501А8 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , транспортного засобу SCANIA R420 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 .

В матеріалах справи відсутня інформація щодо визнання вказаних договорів нечинними, нікчемними чи удаваними, а тому в силу вимог статей 73-74 КАС України він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що автомобільний перевізник в даному випадку не є ОСОБА_1.

Проте, Акти перевірки №№114264, 114190 складено відносно власника автомобіля ОСОБА_1 , а не автомобільного перевізника.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Акти перевірки, які складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не може бути належною підставою у розгляді справи щодо притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Таким чином, позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України "Про автомобільний транспорт" і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 8 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Тобто, позивач довів, що ним не вчинено порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке зазначено в Актах перевірки №№114264, 114190, та до відповідальності за яке його притягнуто постановами відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу №№122476, 122475 від 27.05.2019.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №122476 від 27.05.2019 року винесену заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Зелінським С.А. у розмірі 1700,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №122475 від 27.05.2019 року винесену заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Зелінським С.А . у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 536,80 (однієї тисячі п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135 , код ЄДРПОУ - 37993783).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій