Справа № 280/3693/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року (о 17 год. 30 хв.)Справа № 280/3693/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі приватний виконавець Дорошкевич В.Л., відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі ТОВ «Фінфорс»), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо примусового виконання виконавчого напису №8735, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем;

визнати протиправними та скасувати:

- постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2020 ВП 61952773,

- постанову відповідача про стягнення з боржника основної винагороди від 30.04.2020 ВП 61952773,

- постанову відповідача про арешт майна боржника від 30.04.2020 ВП 61952773,

- постанову відповідача про арешт коштів боржника від 30.04.2020 ВП 61952773.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві посилається на приписи ст. 1, 2, 4, 5, 18, 23-26 Закону України «Про виконавче провадження» та зауважує, що позивач постійно проживає та працює на території Запорізької області, на території м. Києва у позивача відсутнє будь-яке майно, отже місце проживання та місце отримання доходів боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи. Таким чином, на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і ст. 287 КАС України просить суд визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 30.04.2020, винесені у виконавчому провадженні №61952773.

Ухвалою судді від 09.06.2020 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою судді від 26.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначених ст. 287 КАС України. Перше судове засідання призначене на 06 липня 2020 року.

06 липня 2020 року судове засідання відкладено на 16 липня 2020 року.

Позивач звернувся до суду із заявою (вх. №32656 від 16.07.2020) про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відзив від відповідача та/або пояснення від третьої особи на адресу суду не надходили.

На підставі частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 04.11.2010 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 10.07.2019, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №3272 від 29.05.2020, виданою виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Позивач працює з 16.04.2018 робітником у Фермерському господарстві «ім. Т.Г. Шевченка», яке розташоване за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лукашеве, вул. Центральна (Леніна), 59, про свідчить довідка вказаного підприємства №17 від 05.05.2020.

16 травня 2020 року на зареєстровану адресу позивача надійшли оскаржені постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 30.04.2020, винесені в межах виконавчого провадження №619527773 з виконання виконавчого напису №8735, виданого 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 10 800,00 грн., а саме:

- постанова про відкриття виконавчого провадження,

- постанова про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 080,00 грн.,

- постанова про арешт майна боржника,

- постанова про арешт коштів боржника, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Вважаючи дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження №61952773 та постанову від 30.04.2020 в межах виконавчого провадження №61952773 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), в контексті статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №1404-VIII) розуміють сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач, у відповідності до вимог частини 3 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження", має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

За приписами абзацу 1 частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Судом встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич В.Л. є місто Київ. Тому, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, в тому числі і щодо відкриття виконавчого провадження, при умові що місце знаходження майна боржника або місцем реєстрації боржника є місто Київ.

Так, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження адресою ОСОБА_1 (боржника) зазначено: АДРЕСА_3 .

Проте, з матеріалів справи, а саме довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 10.07.2019 вбачається, що позивач з 04.11.2010 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №3272 від 29.05.2020, виданою виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

При цьому, оскільки оскаржені постанови відповідачем було направлено за зареєстрованим місцем проживання позивача, то суд вважає, що при відкритті виконавчого провадження інформація про місце реєстрації позивача була відома відповідачу.

Таким чином, оскільки зареєстроване місце проживання позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, у нього не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №8735 від 15.04.2020.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону №1404-VII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Під час судового розгляду справи відповідач не надав доказів виконання ним вимог частини 5 статті 24 Закону №1404-VII щодо з`ясування з достовірних джерел інформації про місце проживання та наявність боржника у відповідному виконавчому окрузі.

Так, згідно з пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIIІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Тобто, Законом №1404-VIIІ саме на виконавця покладено обов`язок встановити чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконанням, відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1404-VIIІ.

Таким чином, питання з`ясування місця проживання боржника та/або місця розташування його майна передує відкриттю виконавчого провадження та має вирішальне значення для вирішення питання про те чи дотримано порядок пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Інформація щодо місця проживання може бути встановлена різними шляхами, зокрема на підставі документів, які подані стягувачем разом із виконавчим документом.

Відповідно до положень закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на час відкриття виконавчого провадження мав зареєстроване місце проживання або проживав у місті Києві.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження не додержано вимоги статті 24 Закону №1404-VIIІ та без достатніх на те правових підстав, відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак, постанова приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61952773 від 30.04.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Оскільки, відкриття виконавчого провадження відбулося із порушень законодавства України у сфері примусового виконання рішень з боку приватного виконавця Дорошкевич В.Л., суд дійшов до висновку про протиправність дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2020 ВП 61952773, постанову відповідача про стягнення з боржника основної винагороди від 30.04.2020 ВП 61952773, постанову відповідача про арешт майна боржника від 30.04.2020 ВП 61952773, постанову відповідача про арешт коштів боржника від 30.04.2020 ВП 61952773, у зв`язку з чим вказані постанови підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Крім того, згідно з частиною 4 статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачем, на якому лежить тягар доказування, належними і допустимими доказами доводи позивача не спростовано, і доказів дотримання процедури проведення габаритно-вагового контролю не надано. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 02.06.2020. За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок суб`єкта владних повноважень приватного виконавця Дорошкевич В.Л.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 4-А, оф. 71), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 2, офіс 9, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни щодо примусового виконання виконавчого напису №8735, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем.

Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2020 ВП 61952773, про стягнення з боржника основної винагороди від 30.04.2020 ВП 61952773, про арешт майна боржника від 30.04.2020 ВП 61952773, про арешт коштів боржника від 30.04.2020 ВП 61952773.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни сплачену за подання позовної заяви суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) на користь ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак