Справа № 815/3006/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Київ

справа № 815/3006/18

адміністративне провадження № К/9901/18334/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «БУДСПЕЦ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2018 року (головуюча суддя Танцюра К.О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року (колегія суддів у складі: головуюча суддя - Шеметенко Л.П., судді - Стас Л.В., Турецька І.О.) у справі №815/3006/18 за позовом Приватного підприємства «БУДСПЕЦ» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

У червні 2018 року Приватне підприємство «БУДСПЕЦ» (далі - ПП «БУДСПЕЦ», Підприємство) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області), в якому просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 8 червня 2018 року №, №, №, №.

На обґрунтування позову вказувало, що висновки, викладені в акті перевірки, є припущеннями контролюючого органу та зроблені за відсутності первинних документів. Наголошував на тому, що до початку перевірки ПП «БУДСПЕЦ» повідомило ГУ ДФС в Одеській області про втрату бухгалтерських документів внаслідок їх викрадення, однак податковий орган безпідставно відмовив Підприємству у наданні терміну для відновлення втрачених документів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, вважаючи, що вони прийняті внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, позивач звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати прийняті судами рішення й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог касаційної скарги її заявник зазначає, що контролюючим органом не було надано Підприємству необхідного часу для відновлення втрачених документів. Також наголошує, що суди проігнорували ту обставину, що акт перевірки не був вручений уповноваженому представнику ПП «БУДСПЕЦ», а був переданий особі, який не є штатним працівником. У зв`язку з цим позивач просив контролюючий орган продовжити термін для подання заперечень на акт перевірки, однак відповідачем було безпідставно відмовлено у прийнятті й вивченні документів, наданих позивачем. Також наголошує, що до суду позивачем надавались відновлені первинні документи, однак вони не були досліджені судами попередніх інстанцій.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін як законні й обґрунтовані.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суди встановили, що наказом ГУ ДФС в Одеській області від 11 квітня 2018 року №2494 призначено документальну планову виїзну перевірку ПП «БУДСПЕЦ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 27 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

У період з 26 квітня по 11 травня 2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено перевірку Підприємства, за результатами якої складено акт від 18 травня 2018 року №1077/15-32-14-01/40453474.

Перевіркою встановлено порушення ПП «БУДСПЕЦ»: п.п. 44.1, 44.2, 44.3, 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження нарахованої суми податку на прибуток всього у розмірі 915100,00 грн; п.п. 44.3, 44.6 ст. 44, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження нарахованої суми податку на додану вартість всього у розмірі 1193038,00 грн та зменшено суму від`ємного значення за грудень 2017 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду січня 2018 року, на 27312,00 грн; п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України в частині незабезпечення зберігання документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

5 червня 2018 року ПП «БУДСПЕЦ» надано до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на акт перевірки, у якому Підприємство просило скасувати акт. Разом із запереченням позивач надав копії договорів, специфікацій, видаткових накладних та інших документів (усього на 207 аркушах).

Листом від 11 червня 2018 року ГУ ДФС в Одеській області повідомило ПП «БУДСПЕЦ» про залишення заперечень на акт перевірки без розгляду у зв`язку із порушенням строків їх подання.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС в Одеській області 8 червня 2018 року прийняті податкові повідомлення-рішення: №, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 27312,00 грн; №, яким за порушення п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн; №, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 915100,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 228775,00 грн; № , яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1193038,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 298260 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з пунктом 44.4 статті 44 ПК України якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

За приписами пункту 44.5 статті 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення первинних документів бухгалтерського та податкового обліку платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності.

Судами встановлено, що під час проведення перевірки Підприємством не було підтверджено первинними документами операції з ТОВ «ТРИЛАЙНС», ТОВ «РІАЛ-С ГРУП», ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «РОШФОР АЛЬЯНС», ТОВ «УКРЕКСПОПРО», ТОВ «ВЕЛИТОН», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП», ТОВ «БГ «ВАВІЛОН», ТОВ «ЛЕОБУД СЕРВІС», ТОВ «ДНІПРО ОІЛ ГРУП», ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ», ТОВ «ШЕЛБРУК ІНВЕСТІНГ», TOB «НЕКСО - УКРАЇНА», ТОВ «МАРВІЛ - ТРЕЙД», за рахунок яких позивачем сформований податковий облік з податку на прибуток та податку на додану вартість за період, що перевірявся.

Листом від 19 квітня 2018 року №1904/2018-1 Підприємство повідомило ГУ ДФС в Одеській області про викрадення 6 квітня 2018 року первинних документів щодо господарських операцій із вказаними контрагентами, про що було внесено запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, як встановили суди, у п`ятиденний строк з дня такої події позивачем не було письмово повідомлено про втрату первинних документів контролюючий орган за місцем обліку (а саме: ДПІ у Приморському районі м. Одеси) в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Окрім того, досліджуючи зміст заяви директора ПП «БУДСПЕЦ» до правоохоронних органів від 6 квітня 2018 року, суди встановили, що у вказаній заяві не зазначено, які саме документи ПП «БУДСПЕЦ» були викрадені та за який період.

Більш того, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0000875), 6 квітня 2018 року невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Одеса, пров. Княжий 38, шляхом вільного доступу таємно викрала портфель вартістю 500 грн, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн, що належить гр. ОСОБА_1 , чим спричинила матеріальний збиток на загальну суму в розмірі 1500 грн.

Тобто, як обґрунтовано відзначили суди, у фабулі кримінального провадження взагалі не зазначено жодної інформації про викрадення первинно-бухгалтерської документації ПП «БУДСПЕЦ». Більш того, 13 квітня 2018 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Також, як встановили суди, 5 червня 2018 року ПП «БУДСПЕЦ» було подано до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на акт перевірки разом із первинними документами. Однак, означені документи були залишені без розгляду контролюючим органом, оскільки були подані із пропуском строку, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України (протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки).

Позивач посилався на те, що акт перевірки був переданий неуповноваженому представнику ПП «БУДСПЕЦ», що позбавило Підприємство можливості вчасно подати заперечення на акт перевірки. Однак, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки, як вбачається з листа відповідача від 11 червня 2018 року, посадові особи ПП «БУДСПЕЦ» відмовились від підписання та отримання акта перевірки, про що 18 травня 2018 року було складено відповідний акт. У зв`язку з цим примірник акта був направлений Підприємству засобами поштового зв`язку й отриманий 24 травня 2018 року.

Враховуючи, що позивачем під час перевірки не надано первинних документів, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій ПП «БУДСПЕЦ» з його контрагентами за період, що перевірявся, не надано та не повідомлено у встановленому порядку та строки про втрату таких документів, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань, ніж ті, які були висловлені позивачем в судах першої та апеляційної інстанцій, і з урахуванням яких суди вже надавали правову оцінку встановленим у справі обставинам.

Доводи заявника касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують, натомість, такі зводяться виключно до переоцінки встановлених судами обставин справи, що виходить за межі повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, проаналізували й перевірили усі вагомі доводи сторін. Порушень норм процесуального права з боку судів першої та апеляційної інстанцій при дослідженні доказів судом касаційної інстанції не встановлено.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

У зв`язку з цим, касаційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані ними судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року залишити без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємства «БУДСПЕЦ» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська