Справа № 160/12033/19
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/12033/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року (суддя Олійник В.М., м. Дніпро, повний текст рішення складений 14.02.2020 року) в справі № 160/12033/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання нарахувати заробітну плату з урахуванням надбавки, зобов`язання виплатити заборгованість по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заробітної плати за період з травня по грудень 2016 року, з січня по грудень 2017 року та з січня по грудень 2018 року; зобов`язати відповідача нарахувати їй заробітну плату з урахуванням надбавки за п`ятий ранг державного службовця, починаючи з 01.05.2016 року по 31.12.2018 року; зобов`язати відповідача виплатити їй з утриманням податків та обов`язкових платежів заборгованість по заробітній платі в розмірі 13717,27 грн., яка складається із заборгованості за травень - грудень 2016 року в розмірі 2848,18 грн., з січня по грудень 2017 року в розмірі 5611,27 грн. та з січня по грудень 2018 рік в розмірі 5257,82 грн.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 19.02.2016 року № 45-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного інспектора сектору з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Нікополь Управління з питань праці, як таку, що обрано за конкурсом, з 22 лютого 2016 року, присвоєно 11 ранг державного службовця відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723- XII «Про державну службу». У зв`язку з набранням чинності 01 травня 2016 року Закону України № 889, відповідно до пункту 1 наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.05.2016 року № 325-к «Про присвоєння рангу державного службовця та встановлення надбавок ОСОБА_1 » присвоєно ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби. Апелянт вказував, що відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 39 Закону України № 889 співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. Присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів. Відповідно до додатку 6 «Співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників посадових осіб органів доходів і зборів» до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року № 306 спеціальне звання «Радник податкової та митної справи II рангу» співвідноситься до 5 рангу державного службовця. Апелянт зазначав, що співвідношення спеціального звання «Радник податкової служби II рангу» до відповідного рангу державного службовця у вказаному Додатку не передбачено. Відповідно до абзацу 3 пункту 1 наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07.08.2019 року № 400-к «Про внесення змін до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.05.2016 №325-к «Про присвоєння рангу державному службовцю та встановлення надбавок ОСОБА_1 » в пункті 2 слова «надбавку за встановлений 9 (дев`ятий) ранг державного службовця в розмірі 200 (двісті) гривень» замінити словами «надбавку за встановлений 5 (п`ятий) ранг державного службовця в розмірі 600 (шістсот) гривень». Здійснено перерахування заробітної плати з урахуванням надбавки за ранг державного службовця ОСОБА_1 з 01.01.2019 року. Апелянт вказував, що не може здійснити виплату недоплаченої суми за ранг, оскільки розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства України. Виплата за період з травня 2016 року по грудень 2018 року належить до виплат за минулий бюджетний період, раніше не була зареєстрована та у поточному бюджетному періоді не підлягає реєстрації в органах Казначейства України, у Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області відсутні підстави для здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати заробітної плати з урахуванням надбавки за ранг за період з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2018 року за рахунок бюджетних асигнувань поточного року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів, доплат, надбавок до них. Суд першої інстанції вказував, що невиплата позивачу заробітної плати у розмірі, гарантованому Законом, у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та за практикою Європейського Суду з прав людини становить втручання у право позивача на мирне володіння своїм майном. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідач здійснив виправлення помилки, щодо призначення рангу державного службовця, якої допустився при призначенні позивача на посаду, проте, здійснює виплату недоплачених сум надбавки за ранг тільки з 01.01.2019 року, проте, недоплачену суму надбавки за ранг необхідно нарахувати та виплатити за весь час невірного визначення позивачу рангу.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 19.02.2016 року № 45-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного інспектора сектору з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Нікополь Управління з питань праці, як таку, що обрано за конкурсом, з 22 лютого 2016 року.

Відповідно до запису № 7 від 11.11.1992 року у трудовій книжці ОСОБА_1 № 0763443, присвоєно персональне звання «Радник податкової служби ІІ ранга».

Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.05.2016 року № 325-к «Про присвоєння рангу державного службовця та встановлення надбавок ОСОБА_1 », у зв`язку з набранням чинності 01 травня 2016 року Закону України «Про державну службу», присвоєно ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби.

Встановлено, що ОСОБА_1 27.03.2019 року звернулась до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з заявою, в якій просила встановити 5 ранг державного службовця та перерахувати складову заробітної плати. Листом від 05.04.2019 року № 3122-16/05 Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області відмовило у встановлені позивачу 5 рангу та вказало, що співвідношення спеціального звання «Радник податкової служби ІІ рангу» не має відношення до звання «Радник податкової та митної справи ІІ рангу», яке у свою чергу прирівнюється до 5 рангу.

ОСОБА_1 04.07.2019 року повторно звернулась до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з заявою в якій просила встановити 5 ранг державного службовця та перерахувати складову заробітної плати.

03.04.2019 року Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області направило запит № 3085-16/04 до Національного агентства України з питань державної служби щодо надання роз`яснень з цього питання.

Листом від 02.07.2019 року Національного агентства України з питань державної служби повідомило, що згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» спеціальні звання податкової та митної служби, встановлені цим Законом, присвоюються посадовим особам органів доходів і зборів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової служби України, за співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема, спеціальне звання «Радник податкової служби II рангу» співвідноситься до звання «Радник податкової та митної справи II рангу», спеціальне звання «Радник податкової служби II рангу» можна співвіднести до 5 рангу державного службовця.

Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07.08.2019 року № 400-к «Про внесення змін до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.05.2016 №325-к «Про присвоєння рангу державному службовцю та встановлення надбавок ОСОБА_1 » в пункті 1 слова «9 (дев`ятий) ранг» замінено словами «5 (п`ятий) ранг», в пункті 2 наказу, слова «надбавку за встановлений 9 (дев`ятий) ранг державного службовця в розмірі 200 (двісті) гривень» замінити словами «надбавку за встановлений 5 (п`ятий) ранг державного службовця в розмірі 600 (шістсот) гривень».

Недораховані суми невиплаченої заробітної плати у частині доотриманої надбавки за ранг, складають 13717,27 грн., з яких за 2016 рік - 2848,18 грн., за 2017 рік - 5611,27 грн.; за 2018 рік - 5257,82 грн.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час прийняття на службу позивача) встановлюються такі ранги державних службовців: службовцям, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг. Положення про ранги службовців затверджується Кабінетом Міністрів України. Ранг службовцю присвоюється відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації та результатів роботи. Ранги, які відповідають посадам третьої - сьомої категорій, присвоюються керівником державного органу, в системі якого працює державний службовець. При прийнятті на державну службу службовцю присвоюється ранг у межах відповідної категорії посад. Для присвоєння чергового рангу в межах відповідної категорії посади державний службовець повинен успішно відпрацювати на займаній посаді два роки. За виконання особливо відповідальних завдань державному службовцю може бути присвоєно черговий ранг достроково в межах відповідної категорії посад. За сумлінну працю державному службовцю при виході на пенсію може бути присвоєно черговий ранг поза межами відповідної категорії посад. У трудовій книжці державного службовця робиться запис про присвоєння, зміну і позбавлення відповідного рангу.

Встановлено, що при прийнятті ОСОБА_1 на державну службу, їй було встановлено 11 ранг.

Згідно ст. 4, ст. 7 Закону України «Про державну службу» (у редакції з 01.01.2016 року) Державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; 4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові; 5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; 6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; 7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; 8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків; 9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; 10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів. Державний службовець має право на: 1) повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; 2) чітке визначення посадових обов`язків; 3) належні для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення; 4) оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 5) відпустки, соціальне та пенсійне забезпечення відповідно до закону; 6) професійне навчання, зокрема за державні кошти, відповідно до потреб державного органу; 7) просування по службі з урахуванням професійної компетентності та сумлінного виконання своїх посадових обов`язків; 8) участь у професійних спілках з метою захисту своїх прав та інтересів; 9) участь у діяльності об`єднань громадян, крім політичних партій у випадках, передбачених цим Законом; 10) оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності; 11) захист від незаконного переслідування з боку державних органів та їх посадових осіб у разі повідомлення про факти порушення вимог цього Закону; 12) отримання від державних органів, підприємств, установ та організацій, органів місцевого самоврядування необхідної інформації з питань, що належать до його повноважень, у випадках, встановлених законом; 13) безперешкодне ознайомлення з документами про проходження ним державної служби, у тому числі висновками щодо результатів оцінювання його службової діяльності; 14) проведення службового розслідування за його вимогою з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Передбачено, що державний службовець, при прийнятті на службу, при виконанні своїх повноважень має право розраховувати на дотримання своїм керівництвом принципів обачності та справедливості. Має право розраховувати, що його стаж роботи, напрацювання, звання різного роду, будуть враховані та збережені. ОСОБА_1 при прийнятті на службу розраховувала і керівництвом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області мало б бути враховано наявність у неї певного стажу роботи на посадах, віднесених до державної служби (з 1990 року), наявність у неї присвоєно персональне звання «Радник податкової служби ІІ ранга».

Згідно ст. 6, ст. 39 Закону України «Про державну службу» посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців. Визначення підкатегорій посад державної служби та прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Ранги державних службовців є видом спеціальних звань. Встановлюється дев`ять рангів державних службовців. Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України. Співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів. Присвоюються такі ранги: державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «А», - 1, 2, 3 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «Б», - 3, 4, 5, 6 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «В», - 6, 7, 8, 9 ранг. Ранги державним службовцям присвоює суб`єкт призначення, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 5 вищевказаного Закону, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Таким чином, державним службовцям, прийняти на службу, переведеним на службу, встановлюється ранг служби, дозволяється співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів. Нормами Закону України «Про державну службу» дозволяється використання норм інших законів, у частині, що встановлюють співвідношення рангів та спеціальних звань.

Відповідно до п. 1 Положення про спеціальні звання службових осіб державних податкових інспекцій, завтердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про питання державної податкової служби в Україні» від 05.10.1992 року N 55, для службових осіб державних податкових інспекцій встановлюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби I рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу

Згідно пунктів 2, 3, 5 Положення про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 року № 839 спеціальні звання присвоюються посадовим особам органів доходів і зборів, які забезпечують виконання завдань зазначених органів, визначених законами, а також здійснюють організаційне, юридичне, кадрове, фінансове, матеріально-технічне забезпечення діяльності таких органів. Посадовим особам органів доходів і зборів присвоюються такі спеціальні звання: 1) головний державний радник податкової та митної справи; 2) державний радник податкової та митної справи I рангу; 3) державний радник податкової та митної справи II рангу; 4) державний радник податкової та митної справи III рангу; 5) радник податкової та митної справи I рангу; 6) радник податкової та митної справи II рангу; 7) радник податкової та митної справи III рангу; 8) інспектор податкової та митної справи I рангу; 9) інспектор податкової та митної справи II рангу; 10) інспектор податкової та митної справи III рангу; 11) інспектор податкової та митної справи IV рангу; 12) молодший інспектор податкової та митної справи. Спеціальні звання зберігаються за посадовими особами органів доходів і зборів довічно.

Згідно п. 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 року № 839 особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом. За посадовою особою органу доходів і зборів, що призначена на посаду, якій відповідає нижче граничне спеціальне звання, зберігається спеціальне звання, присвоєне їй раніше.

Таким чином, передбачено, що за посадовою особою органу доходів і зборів, що призначена на посаду, якій відповідає нижче граничне спеціальне звання, зберігається спеціальне звання, присвоєне їй раніше. Персональне звання «Радник податкової служби ІІ ранга», що присвоєно позивачу, зберігається за нею пожиттево, та у разі зміни найменування спеціальних звань, порядку їх присвоєння, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення.

Згідно п. 2 Порядок присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року № 306, особі, яка має військове звання, дипломатичний ранг чи інше спеціальне звання та призначається на посаду державного службовця, присвоюється ранг відповідно до співвідношення між рангами державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 306.

Згідно додатку № 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року № 306 спеціальне звання «Радник податкової та митної справи II рангу» відноситься до 5 рангу категорій державної служби.

Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07.08.2019 року № 400-к «Про внесення змін до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.05.2016 №325-к «Про присвоєння рангу державному службовцю та встановлення надбавок ОСОБА_1 » в пункті 1 слова «9 (дев`ятий) ранг» замінено словами «5 (п`ятий) ранг». Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області погодилось, що присвоюючи ОСОБА_1 при значенні рангу 9, припустилось помилки. Враховуючи наявність у неї спеціального звання «Радник податкової та митної справи II рангу», що у співвідношенні прирівнюються до 5 рангу, при визначені з 01.05.2016 року рангу, їй повинен був бути призначений 5 ранг державної служби.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року № 306, установлено, що, надбавка за ранг встановлюється з дня його присвоєння.

Тобто, враховуючи, що 5 ранг позивачу встановлено з 01.05.2016 року, тому відповідну виплату за такий ранг, вона повинна також отримувати з 01.05.2016 року.

Згідно додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» надбавка за 5 ранг встановлюється у розмірі 600 гривень.

Згідно Розміру надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15, за 5 ранг державного службовця встановлюється надбавка у розмірі 600 гривень.

Отже, враховуючи, що позивач має 5 ранг державного службовця з 01.01.2016 року, вона повинна отримати належні їй надбавки за такий ранг, незалежно від фінансування та виплати чи наявності помилки у встановлені рангу.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судового збору суб`єкту владних повноважень у тому числі й при відмові у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року в справі № 160/12033/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова