Справа № 520/11992/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мороко А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 р. Справа № 520/11992/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. ,Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.01.20 по справі № 520/11992/19

за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба

до ОСОБА_1

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму в розмірі 175062,47 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не сплачено витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання в загальному розмірі 175062,47 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не наведено жодних правових підстав, відповідно до яких він є належним позивачем та який відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України має право звернутися до адміністративного суду у випадку, визначеному Конституцією та законами України. Стягнення коштів на користь вищого навчального закладу не передбачено ані законодавством України, ані контрактом про проходження військової служби (навчання). Крім того апелянт звертає увагу на те, що не був обізнаний про судовий розгляд справи, в якій він виступає відповідачем, оскільки поштовий конверт з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 про відкриття спрощеного провадження в зазначеній адміністративній справі, не було вручено відповідачу та повернуто на адресу суду з відміткою пошти - "за закінченням встановленого строку зберігання". Вказане є самостійною підставою для скасування рішення суду першої інстанції через відсутність у відповідача можливості викласти і подати відзив на позов та обґрунтувати свою правову позицію. Також відповідач зазначає, що дані спірні відносини не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу в Харківському національному університеті Повітряних Сил з 23.08.2018 по 11.10.2019 на підставі контракту про проходження військової служби (навчання), укладеного між Міністерством оборони України в особі т.в.о начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та відповідачем 23.08.2018.

11.10.2019 вказаний контракт достроково розірваний та ОСОБА_1 виключено із списків особового складу університету, що підтверджується копією витягу з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба № 257 від 10.10.2019.

У зв`язку із достроковим розірванням контракту за ініціативою відповідача та не перерахуванням суми боргу, позивач звернувся із даним позовом до суду щодо відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням під час проходження ним військової служби (навчання).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, оскільки дані зобов`язання визначені у підписаному відповідачем з позивачем контракті про навчання, проте, вказану суму витрат, пов`язаних з утримання відповідача під час навчання у навчальному закладі (позивача), станом на час звернення позивача із даним позовом та на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано. Таким чином, сума заборгованості відповідачем не сплачена та складає 175062,47 грн.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України від 25.03.1992 року N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 (далі Порядок № 964).

Порядок № 964 визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону N 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (п. 1).

Відповідно до п. 2 Порядку № 964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п. 3).

За визначенням термінів, наведених у п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч. 4 ст. 5 КАС України).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що, в розумінні положень ч. 4 ст. 5 КАС України та п. 2 Порядку № 964, Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба не є належним позивачем у цій справі. Крім того, позивач не навів суду жодних правових підстав для звернення до суду із даним позовом.

За приписами ст. 48 КАС України («Заміна неналежної сторони») суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи (ч. 1 ст. 48). Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала (ч. 2 ст. 48). Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті (ч. 7 ст. 48).

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо заміни неналежної сторони Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на належну -Міністерство оборони України.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року, та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволені вимог Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, оскільки такі вимоги заявлені неналежним позивачем.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки іншим доводам апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 по справі № 520/11992/19 скасувати .

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко