Справа № 414/1261/20
Суддя: Ковальов В. М.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14.07.2020 року м. Кремінна

Справа № 414/1261/20

Провадження № 2-а/414/32/2020

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Панчук М.В., під час перевіреки дотримання вимог КАС України при зверненні з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

у Кремінський районний суд Луганської області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до УПП в Луганській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Кремінського районного суду Луганської області Тесленко І.О. від 10.07.2020 була задоволена заява цієї судді про самовідвід у зв`язку з тим, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , який внесений до переліку присяжних Кремінського районного суду Луганської області, після чого розгляд цієї справи автоматизованою системою документообігу суду було визначено судді Безкровному І.Г.

Ухвалою судді Кремінського районного суду Луганської області Безкровного І.Г. від 13.07.2020 була задоволена заява цього судді про самовідвід з тих же підстав, після чого розгляд цієї справи автоматизованою системою документообігу суду було визначено судді Костробі Ю.Ю.

Суддя Костроба Ю.Ю. ухвалою суду від 14.07.2020 задовольнив свою заяву про самовідвід, оскільки позивач по справі є присяжним Кремінського районного суду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2020 головуючим суддею у розгляді цієї справи було визначено суддю Панчука М.В.

Головуючим у справі під час підготовки справи до розгляду також був заявлений самовідвід у зазначеній справі з аналогічної підстави шляхом надання відповідної письмової заяви, оскільки, з урахуванням відсутності спеціалізації у Кремінському районному суді Луганської області, суддя Панчук М.В. може розглядати будь-які справи, в тому числі справи окремого провадження певної категорії, які відповідно до Цивільного процесуального кодексу мають розглядатися у складі судді та двох присяжних, і в яких Кошаков Д.В. у складі суду може здійснювати правосуддя. У зв`язку з цим розгляд справи у визначеному складі суду може викликати сумніви у сторін та стороннього спостерігача щодо об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді.

Розглянувши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з рішення Кремінської районної ради Луганської області «Про затвердження списку присяжних для здійснення правосуддя у Кремінському районному суді» № 51/12 від 30.10.2019, ОСОБА_1 є присяжним громадянином для здійснення правосуддя у Кремінському районному суді (а.с. 48, 49).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом складом суду, щодо якого відсутні сумніви як в учасників, так і у стороннього спостерігача в об`єктивності, неупередженості та безсторонності такого складу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній має заявити самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких звязків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 суддя зобов`язаний зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим зїздом суддів України 22.02.2013 зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Тобто розгляд справи суддею, щодо якого існують об`єктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обов`язків судді та правил суддівської етики.

У ч. 1 ст. 2 КАС України наголошується, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З огляду на викладене, для уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді з боку учасників справи та стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, а також з урахуванням принципу процесуальної економії часу (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) суддя дійшов висновку про необхідність до прийняття справи до свого провадження задовольнити заявлений самовідвід головуючого у зазначеній цивільній справі та відвести його від розгляду цієї справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України у разі задоволення самовідводу судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 36, 39-41, 241-244, 248 КАС України, суддя,

ухвалив:

заяву про самовідвід судді Кремінського районного суду Луганської області Панчука М.В. від розгляду зазначеної адміністративної справи - задовольнити.

Відвести суддю Кремінського районного суду Луганської області Панчука М.В. від розгляду адміністративної справи № 414/1261/20 (провадження № 2-а/414/32/2020) за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначену адміністративну справу передати до канцелярії Кремінського районного суду Луганської області для визначення іншого судді для її розгляду в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.В. Панчук