Справа № 120/2386/20-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2020 р. Справа № 120/2386/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонд України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 52 від 16.01.2020 щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати йому до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими умовами праці за Списком №2 за професією електрозварником та газоелектрозварником з 12.08.1992 по 25.12.2004 у колгоспі ім. 40-річчя Жовтня с. В. Мочулка, КСП "Колос" с. В. Мочулка, СТОВ « Добропільське» с. В. Мочулка, з 01.06.2005 по 28.07.2006 у ПВКП «Пера», з 01.09.2006 по 11.12.2010, з 14.04.2014 по 02.01.2015 та з 17.03.2015 по 16.10.2018 у «Відокремленому підрозділі відділку «Маломочульський» ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 24.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із досягненням відповідного віку та наявністю пільгового стажу на посаді " електрозварником та газоелектрозварником ", позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 52 від 16.01.2020 відмовлено в призначенні пільгової пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням органу пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов.

01.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зазначає, що з наданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії вбачається, що ОСОБА_1 12 листопада 2019 року досягнув віку 55 років та має 34 роки 5 місяців та 3 дні загального страхового стажу та 9 років 9 місяців 4 дні пільгового стажу за Списком №2, що на думку відповідача недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відсутності відомостей про проведення атестації робочих місць за умовами праці та відсутності професії електрозварювальника за якою працював ОСОБА_1 в Списку №2., посада електрозварювальника не передбачена розділом ХХХІІІ Списку №2 виробництв,цехів, професій і посад , робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, крім того періоди роботи особи у структурному підрозділі оскільки уточнюючу довідку про пільговий характер роботи ОСОБА_1 в період з 01 вересня 2006 року по 11 грудня 2012 року видано відокремленим підрозділом відділок «Мочульський» ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», який є самостійною юридичною особою.

Враховуючи вище викладене відповідач своїм рішенням № 52 від 16.01.2020 відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах

Позивач, не погоджується з такими діями відповідача та вважає рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, тому звернувся з цим позовом до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.1982 по 21.07.1983 навчався в Крижопільському міському професійному училищі № 9 за професією електрозварювальника ручної зварки.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 :

- 10.01.1986 прийнятий в колгосп ім. 40-річня Жовтня с. В. Молчулка електрозварником.

- з 30.06.1993 колгосп ім. 40-річня Жовтня перейменований в КПС «Колос»

- 29.02.2000 реорганізовано КСП «Колос» в ТОВ «Добропільське».

- 25.12.2004 розраховано з ТОВ «Добропільське».

- 01.06.2005 прийнятий на роботу в ПВКП «Пера» на посаду електрозварювальника.

- 28.07.2006 звільнений з роботи за власним бажанням.

- 01.09.2006 прийнятий на роботу в ТОВ «ПК «Зоря Поділля» на посаду електрозварника у відділення № 7 «Маломочульський»

- 11.12.2012 звільнений з роботи за згодою сторін.

- 05.04.2013 прийнятий на роботу в ТОВ «ПК «Зоря Поділля» слюсарем по ремонту с/г машин та устаткування у відділок № 7 «Маломочульський»

- 07.11.2013 звільнений за згодою сторін.

- 14.04.2014 прийнятий на роботу в ТОВ «ПК "Зоря Поділля" в філію «Маломочульська» по посаду електрогазозварником.

- 02.01.2015 звільнений по закінченню строку трудового договору.

- 17.03.2015 прийнятий електрогазозварником в ТОВ «ПК «Зоря Поділля» відділення «Маломочульське»

- 16.10.2018 звільнений за згодою сторін.

В жовтні 2019 ОСОБА_1 звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Комісія) із заявою про підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви, 19.11.2019 Комісією прийнято рішення зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 18.04.1983 по 01.12.1983, з 15.01.1986 по 21.08.1992, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Водночас, у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи 22.08.1992 по 25.12.2004 відмовлено, оскільки займана професія не відповідає чинним Спискам та відсутні відомості про проведення та результати атестації робочих місць.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом із тим, рішенням №52 від 16.01.2020 йому відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Зокрема зазначено, що період з 22.08.1992 року по 25.12.2004 зарахувати до пільгового стажу неможливо, оскільки займана професія не відповідає чинним Спискам та відсутні відомості про проведення та результати атестації робочих місць. Період роботи з 01.09.2006 по 11.12.2012, з квітня по вересень 2014 у «Відокремленому підрозділі відділку «Маломочульський» ТОВ «ПК «Зоря Поділля», де позивач працював електрозварником та газоелектрозварником, не зараховано з підстав того, що уточнююча довідка видана не відокремленим підрозділом а ТОВ «ПК «Зоря Поділля». Періоди роботи з 14.04.2014 по 02.01.2015 та з 17.03.2015 по 16.10.2018 у «Відокремленому підрозділі відділку «Маломочульський» ТОВ «ПК «Зоря Поділля» за відсутності підтверджень права на пенсійне забезпечення в результаті атестації робочого місця.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Так, відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи, відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 22.08.1992 року по 25.12.2004 Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначила, що займана позивачем професія не відповідає чинним на період роботи спискам та відсутні відомості про проведення і результати атестації робочих місць.

Разом із тим, суд із зазначеним не погоджується з огляду не наступне.

Так, пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, до такої категорії працівників відносяться монтажники з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (розділ XXVII, 2290000а-14612), електрозварювальники (розділ XXXIII, 906).

Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року затверджено список №2 посад із шкідливими умовами праці у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачено професії «електрозварника» та «газозварника», тоді як позивач обіймав професію «електрогазозварник».

В даному випадку, суд вважає цілком обґрунтованими твердження позивача про те, що зарахуванню до пільгового стажу підлягають роботи на посадах, як електрозварника та газозварника, так і електрогазозварника та газоелектрозварника незалежно від видозмін та/або перейменування відділом кадрів посад працівників, що працюють зі зварювальними апаратами за допомогою газу або електрики.

З огляду на викладене, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що займана позивачем професія не відповідає чинним Спискам та на відсутність відомостей про проведення та результати атестації робочих місць, позаяк відповідна посада була передбачена Списками.

Крім того, вищевикладене підтверджується також архівною довідкою № 157/01-22 від 14.08.2020, виданою Архівним сектором Теплицької районної державної адміністрації. Рішенням правління колгоспу ім. 40-річчя Жовтня с. В. Мочулка від 18.04.1983 ОСОБА_1 прийнято на роботу електрозварювальником. У протоколах загальних зборів та зсідань правління колгоспу ім. 40-річчя Жовтня с. В. Мочулка за період з 14.04.1983 по 29.02.2000 не виявлено відомостей про переведення ОСОБА_1 на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем та надання йому відпустки без збереження заробітної плати.

Зазначене додатково підтверджує те, що існують розбіжності щодо формулювання назви займаної позивачем посади електрозварника.

Як вбачається з архівної довідки № 158/01-22 від 14.08.2019, виданою Архівним сектором Теплицької районної державної адміністрації, рішенням загальних зборів членів колгоспу ім. 40-річчя Жовтня с. В. Мочулка від 16.01.1993 колгосп ім. 40-річчя Жовтня реорганізовано в Колективне сільськогосподарське підприємство «Колос». Рішенням загальних зборів членів КСП «Колос» с. В. Мочулка від 29.02.2020 КСП «Колос» реорганізовано в Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Добропільське».

В матеріалах справи також міститься архівна довідка № 227/01-22 від 08.10.2019, видана Архівним сектором Теплицької районної державної адміністрації, на загальних зборах та засіданнях правління колгоспу ім. 40-річчя Жовтня с. В. Мочулка (з 16.01.1993 по 29.02.2000 КСП «Колос») за період з 01.01.1992 по 29.02.2000 не розглядалось питання проведення атестації робочих місць.

Також містяться архівні довідки Комунальної установи «Трудового архіву» Теплицької районної ради від 22.08.2019 № 01-19/289, № 01-19/290, № 01-19/291, №01-19/292, № 01-19/29, № 01-19/294, згідно яких ОСОБА_1 за періоди з 1983 по 2004 нараховано заробітну плату.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У п. 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а виснувала, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на зазначений правовий висновок, враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме, те, що ОСОБА_1 у спірний період з 22.08.1992 по 25.12.2004 працював електрозварником, тобто на посаді, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на якій дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 22.08.1992 по 25.12.2004 на посаді електрозварника.

Щодо позовних вимог про не зарахування відповідачем періоду роботи з 01.09.2006 по 11.12.2012, з 14.04.2014 по 02.01.2015 та з 17.03.2015 по 16.10.2018 з підстав того, що Відокремлений підрозділ відділок «Мочульський» ТОВ «ПК «Зоря Поділля» де працював позивач, є самостійною юридичною особою зі своїм кодом ЄДРПОУ, суд зазначає наступне.

На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», Товариством з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» видано Наказ № 97-з від 01.03.2012 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для призначення працівникам підприємства пільг та компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці», яким затверджено «Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах» (Додаток 1), а саме професію електрогазозварника.

В матеріалах справи міститься висновок № 09-02-371 від 09.11.2012 за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності, встановлення щорічної додаткової відпустки та доплати до тарифних ставок (окладів) за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці у ТОВ «ПК «Зоря Поділля», згідно якого за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці працюючі отримують пільги та компенсації, серед інших, Маломочульський відділок: електрогазозварники зайнятті різанням та ручним зварювання (насіннєвий завод) та електрогазозварники, зайнятті різанням та ручним зварюванням (тракторна бригада).

Згідно даного висновку, атестація робочих місць за умовами праці у ТОВ «ПК «Зоря Поділля» проведена згідно з «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженим постановою КМУ № 442 від 01.08.1992, «Інструкції по заповненню Карт умов праці», затвердженою Міністерством праці України № 06-41-48 від 20.11.1992. атестаційною комісією підприємства обґрунтовано віднесені до Списку №2 виробництв робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ № 36 від 13.01.2003.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1089 від 01.102019, виданою ТОВ «ПК «Зоря Поділля» ОСОБА_1 , зазначено, що він працював повний робочий день в ТОВ «ПК «Зоря Поділля» в періоди з 01.09.2006 по 11.12.2012, з 14.04.2014 по 02.01.2015, з 17.03.2015 по 16.10.2018 електрогазозварником, виконував роботи по різанню та ручному зварюванню, посада передбачена Списком №2 розділу ХХХІІІ п. 33, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 01.09.2006 по 16.10.2019.

Позивачем також надано довідку № 1184 від 11.10.2019, видану ТОВ «ПК «Зоря Поділля», яка підтверджує, що атестація робочих місць за умовами праці та правильності, встановлення щорічної додаткової відпустки та доплати до тарифних ставок за роботу із шкідливими і важкими умовами праці в ТОВ «ПК «Зоря Поділля» вперше проведена в 2012 році.

ОСОБА_1 було надано всі вищевказані документи до пенсійного органу, однак відповідачем останні не були враховані, оскільки з відомостей персоніфікованого обліку простежується, що Відокремлений підрозділ відділок «Маломочульський» ТОВ «ПК «Зоря Поділля» є самостійною юридичною особою, про що свідчить власний код ЄДРПОУ. З огляду на що, за періоди роботи особи у структурному підрозділі, уточнююча довідка про пільговий характер роботи повинна видаватися саме тією юридичною особою, яка є безпосереднім роботодавцем - страхувальником в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд критично ставиться до таких посилань відповідача, оскільки саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» видано Наказ № 97-з від 01.03.2012 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для призначення працівникам підприємства пільг та компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці», за наслідком проведення якої складено висновок та підтверджено професію позивача - електрогазозварника як таку, що відповідає роботі зі шкідливими і важкими умовами праці, що дає право йому на пільгову пенсію. Тому, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» наділене повноваженням для видачі уточнюючих довідок для підтвердження спеціального стажу.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення цього періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Доводи відповідача про те, що період роботи позивача не підтверджений довідками, є безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Щодо позовних вимог про зарахування періоду роботи з 01.06.2005 по 28.07.2006 у ПВКП «Пера», суд зазначає, що оскаржуване рішення не містить відомостей та конкретних підстав не включення до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.06.2005 по 28.07.2006 у ПВКП «Пера». Не зазначено також які саме первинні документи не надано позивачем, що свідчить про недотримання відповідачем принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачеві неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні № 52 від 16.01.2020 про відмову в призначенні пенсії мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначені періоди роботи не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано. З наведених вище норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Крім того, пенсійний орган, відмовляючи в зарахуванні вказаного пільгового стажу, не скористався передбаченим пенсійним законодавством правом перевірки дійсності наданої інформації з метою підтвердження (не підтвердження) страхового стажу.

З огляду на наведене, позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №52 від 16.01.2020 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1992 по 25.12.2014, з 01.09.2006 по 11.12.2012, з 14.04.2014 по 02.01.2015 та з 17.03.2015 по 16.10.2018.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд також вбачає законні підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідачем не розглянуто питання щодо зарахування або не зарахування періоду роботи з 01.06.2005 по 28.07.2006 у ПВКП «Пера».

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 52 від 16.01.2020 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 22.08.1992 по 25.12.2004, з 01.09.2006 по 11.12.2012, з 14.04.2014 по 02.01.2015 та з 17.03.2015 по 16.10.2018 до пільгового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2019р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правових висновків викладених у рішенні суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Рішення в повному обсязі складено: 16.07.2020 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна