Справа № 200/2813/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа №200/2813/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 200/2813/20-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В., текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання протиправними та скасування розпоряджень Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_2 (далі-представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (далі-відповідач, орган соціального захисту) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 25.06.2016 року № 423131 про зупинення виплат допомоги по народженню дитини ОСОБА_1 з 01.07.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 25.06.2016 року № 423132 про зупинення виплати допомоги по народженню дитини ОСОБА_1 з 01.07.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 25.06.2016 року № 608345 про зупинення виплат державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам ОСОБА_1 з 01.07.2016 року;

- зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради поновити виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 з 01.07.2016 року зі сплатою заборгованості на рахунок позивача відкритий в уповноваженому банку Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України»;

- зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради поновити виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_4 з 01.07.2016 року зі сплатою заборгованості на рахунок позивача відкритий в уповноваженому банку Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України»;

- зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на дитину з інвалідністю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплатити заборгованість починаючи з 01.07.2016 року на рахунок позивача відкритий в уповноваженому банку Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (а.с. 1-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 25.06.2016 року № 423131 про зупинення виплат допомоги по народженню дитини ОСОБА_1 з 01.07.2016 року. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 25.06.2016 року № 423132 про зупинення виплати допомоги по народженню дитини ОСОБА_1 з 01.07.2016 року. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 25.06.2016 року № 608345 про зупинення виплат державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам ОСОБА_1 з 01.07.2016 року. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради поновити виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 з 01.07.2016 року та сплатити заборгованість починаючи з 01.07.2016 року. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради поновити виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_4 з 01.07.2016 року та сплатити заборгованість починаючи з 01.07.2016 року. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на дитину з інвалідністю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплатити заборгованість починаючи з 01.07.2016 року та сплатити заборгованість починаючи з 01.07.2016 року. Вирішено питання судових витрат на користь позивача.

Відповідач, з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року та відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що на обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб управління з 06.02.2015 року по 10.03.2017 року за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрована з 24.09.2018 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач вказує на те, що 06.02.2015 року позивач звернувся до управління із заявою про поновлення виплати допомоги при народженні дитини: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на доньку ОСОБА_5 . Управління рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 17.02.2015 року позивачу було поновлена і виплачена призначена раніше допомога в управлінні праці та соціального захисту населення Центрально - міського району міста Горлівка, в розмірах: допомога при народженні дитини ОСОБА_4 - 955,21 грн., щомісячно з 01.07.2014 року по 31.08.2016 року; допомога при народженні дитини ОСОБА_3 - 10320 грн., виплачена одноразова з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, решта коштів розподілена рівними частинами по 1576,67 грн. щомісячно з 01.06.2014 року по 31.05.2020 року; державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю разом з надбавкою на догляд ОСОБА_5 ; 1307,30 грн. щомісячно з 01.08.2014 року по 31.08.2015 року, 1479,30 грн. щомісячно з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року, 1556,50 грн. щомісячно з 01.05.2016 року по 16.03.2023 року. Відповідач зазначає, що виплата зазначених видів допомоги здійснювалась щомісячно шляхом перерахування коштів на особистий рахунок позивача відкритий в відділенні АТ «Сбербанк Росії». Апелянт посилається на Постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», та від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» відповідно до яких виплата (подовження виплати) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені внутрішньо переміщеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь - яких банків на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Апелянт зазначив, що позивач надала до управління лише заяву про перерахунок допомоги на картковий рахунок, який було відкрито в АТ «Сбербанк Росії», виплата допомоги їй була призупинена з 01.07.2016 року. 28.06.2016 року за адресою фактичного проживання позивача, зазначеної в заяві про призначення допомоги, було направлено письмове повідомлення про необхідність відкриття особистого рахунку в відділенні АТ «Державний ощадний банк України» та про надання до управління заяви про перерахунок державних допомоги на цей рахунок. Скаржник також зазначив, що з липня 2016 року по теперішній час позивачем не було відкрито особового рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» та не надано до управління відомостей про відкритий особовий рахунок, здійснювати подальшу виплату допомоги на особовий рахунок, відкритий в АТ «Сбербанк Росії» не було законних підстав (а.с. 62-66).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд, заслухав суддю - доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, у зв`язку зі зміною місця проживання, а саме: з АДРЕСА_1 , (а.с. 13-16).

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 18-20).

Судами встановлено та не заперечується сторонами, що 06.02.2015 року позивач звернулась до органу соціального страхування з заявою про виплату:

- допомоги при народженні дитини ОСОБА_4 - 955,21 грн., щомісячно з 01.07.2014 року по 31.08.2016 року;

- допомога при народженні дитини ОСОБА_3 - 10320 грн., виплачена одноразова з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, решта коштів розподілена рівними частинами по 1576,67 грн. щомісячно з 01.06.2014 року по 31.05.2020 року;

- державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю разом з надбавкою на догляд ОСОБА_5 ; 1307,30 грн. щомісячно з 01.08.2014 року по 31.08.2015 року, 1479,30 грн. щомісячно з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року, 1556,50 грн. щомісячно з 01.05.2016 року по 16.03.2023 року.

25.06.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області прийнято розпорядження № 423131, яким ОСОБА_1 призупинено виплату допомоги при народженні дитини з 01 липня 2016 року (а.с. 27).

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області № 423132 від 25.06.2016 року ОСОБА_1 призупинено виплату допомоги при народженні дитини з 01 липня 2016 року (а.с. 28).

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області № 608345 від 25.06.2016 року ОСОБА_1 призупинено виплату державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам віком до 18 років з 01 липня 2016 року (а.с. 28).

Позивачу державна соціальна допомога дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_5 та допомога при народжені дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виплачена за період з серпня 2014 року по червень 2016 року (а.с. 24-26).

Для з`ясування підстав невиплати допомоги як одинокій матері, допомоги при народженні дитини, допомоги як малозабезпеченій сім`я, допомоги як переселенець, допомоги на дитину - інваліда та самій ОСОБА_1 , представник позивача звернувся до відповідача з відповідним адвокатським запитом (а.с. 22).

Листом від 12.02.2020 року № 01-458 Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради повідомив представника позивача про те, що за зверненням ОСОБА_1 до управління від 06.02.2015 року їй були поновлені виплати допомоги при народженні дітей ( ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ) та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, призначених раніше в УПСЗН Центрально- міського району міста Горлівка, в розмірах:

- допомоги при народженні дитини ОСОБА_4 - 955,21 грн., щомісячно з 01.07.2014 року по 31.08.2016 року;

- допомога при народженні дитини ОСОБА_3 - 10320 грн., виплачена одноразова з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, решта коштів розподілена рівними частинами по 1576,67 грн. щомісячно з 01.06.2014 року по 31.05.2020 року;

- державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю разом з надбавкою на догляд ОСОБА_5 ; 1307,30 грн. щомісячно з 01.08.2014 року по 31.08.2015 року, 1479,30 грн. щомісячно з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року, 1556,50 грн. щомісячно з 01.05.2016 року по 16.03.2023 року.

Проте, з липня 2016 року по теперішній час ОСОБА_1 не було відкрито особистий рахунок у АТ «Державний ощадний банк України» та не надано до управління відомостей про відкритий особливий рахунок. Здійснювати подальшу виплату допомоги на особовий рахунок, відкритий в АТ «Сбербанк Росії» не було законних підстав, у зв`язку з чим виплата допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю призупинена з 01 липня 2016 року (а.с. 23).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом розгляду даної справи є правомірність органу соціального захисту у припиненні позивачу соціальної допомога дітям з інвалідністю та соціальної допомога при народжені дитини на її дітей.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі по тексту - Закон № 2811-XII), Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ (далі по тексту - Закон № 2402-ІІІ), Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16 листопада 2000 року № 2109-ІІІ (далі по тексту - Закон № 2109-ІІІ).

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Також, статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Приписами частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі-Закон № 2811-XII) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Приписами частини 1 статті 1 Закону № 2811-XII визначено,що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частиною 1 статті 3 Закону № 2811-XII одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.

З аналізу викладеного вбачається, що допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

Відповідно до статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).

Закон України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16 листопада 2000 року № 2109-III (далі - Закон № 2109-III) відповідно до Конституції України гарантує особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму.

Так, згідно зі статтею 1 Закону № 2109-III право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Приписами статті 4 Закону № 2109-III визначено, що державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Відповідно до статті 6 Закону № 2109-III виплата державної соціальної допомоги зупиняється у випадку пропуску строку переогляду особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, а в разі визнання знову особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю виплата державної соціальної допомоги поновлюється з дня зупинення, але не більш як за один місяць.

Якщо строк переогляду пропущено з поважної причини, виплата державної соціальної допомоги поновлюється з дня зупинення виплати, але не більш як за 3 роки, за умови, що за цей період її визнано особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю. При цьому, якщо при переогляді особи з інвалідністю з дитинства переведено до іншої групи інвалідності (вищої або нижчої), то державна соціальна допомога за зазначений період виплачується за попередньою групою.

У разі припинення виплати державної соціальної допомоги внаслідок нез`явлення на переогляд без поважних причин, при наступному визнанні особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, виплата цієї допомоги поновлюється з дня встановлення інвалідності або визнання дитиною з інвалідністю.

У відповідності до статті 10 Закону № 2109-III державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю. Опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем їх проживання. Виплата державної соціальної допомоги провадиться щомісячно за поточний місяць у встановлені місцевою державною адміністрацією строки. Призначена державна соціальна допомога виплачується особі з інвалідністю з дитинства незалежно від одержуваного нею заробітку, стипендії, аліментів або інших доходів. Державна соціальна допомога, яка призначена на дитину з інвалідністю віком до 18 років, виплачується незалежно від одержання на неї інших видів допомоги.

Підстави припинення і відновлення виплати державної соціальної допомоги визначені у статті 14 Закону № 2109-III.

Так, виплата у повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

У разі влаштування дитини з інвалідністю віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

При зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання. Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.

Колегія суддів зазначає, що підставою призупинення виплати допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю, було те, що позивачем відповідно до Постанови КМУ № 637 не було надано до управління інформації щодо наявності відкритих рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Так, згідно з п. 1 Постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (у редакції, чинній на час припинення виплати пенсії позивачу) призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою КМУ № 509.

Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Проте, апеляційний суд вважає, що до спірних правовідносин неможливо застосувати постанови Кабінету Міністрів України, якими встановлений порядок продовження та поновлення соціальних виплат, з огляду на таке.

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів.

У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню. За загальним правилом закон це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури парламентом та регулює найважливіші суспільні відносини. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін.

У свою чергу, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Отже, право особи на отримання допомоги при народження дитини та державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю (у тому числі і за минулий час) як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України, а тому обмеження такого права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява позивача про виплату пенсії або грошової допомоги, відповідно до якої ОСОБА_1 просила належні їй суми грошової допомоги перераховувати на її поточний рахунок, який відкрито у ТВБВ № 10004/0419, Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» поточний рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 21).

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дітей для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини та допомога дітям з інвалідністю за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. І даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд в Поставові від 14 лютого 2018 року по справі № 591/610/16-а (№ К/9901/12622/18).

З огляду на викладене підстави призупинення виплати допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю є протиправними.

Таким чином, враховуючи те, що неповнолітні особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 є громадянами України і мають рівні права передбачені Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами, які визначають права та свободи дітей, а допомога, яка призначається вважається власністю дитини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 200/2813/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання протиправними та скасування розпоряджень Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 200/2813/20-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 15 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України, але не менш ніж строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова