Справа № 804/8777/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Київ

справа №804/8777/15

адміністративне провадження №К/9901/11528/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув в попередньому судовому засіданні справу

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року (колегія у складі суддів Добродняк І.Ю, Бишевської Н.А., Семененка Я.В.)

у справі №804/8777/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1. 15.07.2015 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення № 5 від 19.02.2015.

2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено; постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 скасовано, прийнято нове рішення; позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області № 5 від 19.02.2015.

4. 04.02.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 відкрито провадження у справі. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано до Верховного Суду.

6. Позивач клопотав про розгляд справи за участі його представника, однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання ст. 3 Указу Президента України від 04.07.1998 №734 та відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (із змінами), взаємодія між управлінням Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області та Тячівським відділенням ЗРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" регулюється договором від 05.02.2010 №5 з додатковою угодою №1 від 21.02.2011з терміном дії до 01.01.2015 (термін дії продовжено до 01.01.2016), якими передбачено за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки органів фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі фінансування, накладання штрафу у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних витрат.

8. Відповідно до ст. 6 Положення про Пенсійний фонд України, ст. 3 Указу Президента України від 04.07.1998 №734, головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області з відома та в присутності керуючої Тячівського відділення №5 ЗРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" було проведено перевірку дотримання "Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.11.2010 ОСОБА_1 подано відповідачу заяву щодо проведення з 01.12.2010 виплати належних йому сум пенсії на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Тячівському відділенні філії «Закарпатського регіонального управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

10. 06.03.2014 відповідачем здійснено фінансування суми пенсії, належної ОСОБА_1 у розмірі 1049,00 грн на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у позивача. Цього ж дня, у зв`язку з відсутністю відкритих карток на ім`я ОСОБА_1 , грошові кошти у розмірі 1049,00 грн перераховані позивачем на поточний рахунок № НОМЕР_2 . 26.03.2014 грошові кошти в розмірі 1049,00 грн. перераховані позивачем на рахунок ОСОБА_1 для виплати сум пенсій НОМЕР_4.

11. Перевіркою виявлено несвоєчасне зарахування Банком коштів пенсії гр. ОСОБА_1 в сумі 1049,00 грн, що були профінансовані територіальнім органом 06.03.2014, а зараховані на поточний рахунок лише 26.03.2014, про що було складено акт від 17.02.2015 № 13.

12. На підставі акту перевірки № 13 від 17.02.2015, начальником УПФУ в Тячівському районі Закарпатської області було прийнято рішення № 5 від 19.02.2015 про застосування до ПАТ КБ «Приватбанк» фінансових санкцій за несвоєчасне повернення на банківські рахунки Пенсійного фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, яким на підставі ч.11 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 1049,00 грн.

13. Рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, проте скарги ПАТ КБ "Приватбанк" були залишені органами пенсійного фонду без задоволення.

14. Не погодившись з рішеннями органів Пенсійного фонду, ПАТ КБ «Приватбанк» оскаржило рішення відповідача про застосування штрафу в судовому порядку, звернувшись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. На думку позивача, оскаржене рішення відповідача є необґрунтованим, оскільки не враховано той факт, що на момент фінансування Пенсійним фондом пенсійних коштів 06.03.2014 у ОСОБА_1 була відсутня відкрита картка для виплат пенсійних зарахувань. Відповідно, через відсутність відкритих карток, грошові кошти в сумі 1049,00 грн були зараховані 06.03.2014 на поточний рахунок № НОМЕР_3 , який є технологічним та належить клієнту ОСОБА_1 . Проте після відкриття клієнтом картки для виплат, грошові кошти було переведено із технологічного рахунку на рахунок 2560 даного отримувача пенсії.

16. Відповідач зазначив, що діяв в межах передбачених законодавством.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем порушено вимоги Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, та договору від 05.02.2010 №5, оскільки банком не зараховані на поточний рахунок ОСОБА_1 , а 06.03.2014 зараховані на технологічний рахунок, де вони перебували до 26.03.2014.

18. Суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду першої інстанції та зауважив, що рішення про застосування штрафних санкцій рішення №5 від 19.02.2015 прийнято відповідачем в межах його повноважень, у спосіб, що встановлений законом, проте є безпідставним.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що банк, здійснивши зарахування грошових коштів на поточний рахунок НОМЕР_2, діяв відповідно до норм чинного законодавства, оскільки вищезазначений рахунок не є поточним та вказане зарахування обмежило ОСОБА_1 у праві на користування грошовими коштами.

20. У відзиві, який надійшов 28.03.2016, позивач покликається на правомірність рішення суду апеляційної інстанції з огляду на те, що органом Пенсійного фонду необґрунтовано накладено штрафні санкції із застосуванням ч.13 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом прийняття рішення за порушення частини 11 цієї статті.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Перевіряючи в межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.

22. Питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999, якою затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках.

23. Пунктом другим вказаного Порядку передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.

24. Відповідно до п. 8 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам пенсій та грошової допомоги відкриваються уповноваженими банками у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків в національній та іноземній валюті.

25. Пунктом 19 Порядку №1596 встановлено, що зарахування відповідних сум пенсій та грошової допомоги установами уповноважених банків на поточні рахунки здійснюється не пізніше наступного операційного дня після надходження зазначених сум від органів Пенсійного фонду України, органів праці та соціального захисту населення.

26. Згідно з частиною одинадцятою статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

27. Отже, даною нормою Закону встановлено визначальну підставу для застосування до банків фінансової санкції - своєчасне і в повному обсязі їх фінансування.

28. Поняття банківського рахунку міститься в Закону України №2121-ІІІ від 07.12.2000 «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до термінології, що міститься у статті другій вищеозначеного Закону, банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

29. Згідно з приписами п.1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

30. Під поточним рахунком розуміється рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

31. Клієнт - власник поточного рахунку має право здійснювати операції за цим рахунком з використанням електронного платіжного засобу після укладення договору, на підставі якого надається і використовується електронний платіжний засіб (п.8.1 Інструкції №492).

32. Відповідно до п.1.14 ст.1 Закону України №2346-ІІІ від 05.04.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Платіжна картка використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором (п.1.27 ст.1 Закону України №2346-ІІІ від 05.04.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідно до п.3.1 глави 3 Правил бухгалтерського обліку коштів з використанням платіжних карток у банках України, затверджених постановою Правління Національного банку України №123 від 08.04.2005 Банк-емітент відкриває клієнтам для обліку коштів за операціями з платіжними картками поточні рахунки за балансовими рахунками 2600, 2605, 2620, 2625, 2650, 2655 Плану рахунків.

33. Враховуючи зазначене, Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції про те, що банківські рахунки 2600, 2605, 2620, 2625, 2650, 2655 за своєю суттю належать до поточних рахунків, які призначені для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій клієнта за допомогою платіжних інструментів.

34. Як вбачається з матеріалів справи, профінансована відповідачем сума пенсії ОСОБА_1 у розмірі 1049,00 грн була зарахована позивачем на рахунок НОМЕР_2 , який є поточним рахунком, розрахунково-касові операції за яким здійснюються за допомогою платіжної картки.

35. Положеннями п.п.1.3, 1.39, 1.40, ст.1 п.7.1.2 ст.1 та ст.40 Закону України №2346-ІІІ від 05.04.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» чітко передбачено, що грошові кошти, переказані платником отримувача, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів на поточному рахунку, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

36. Отже, позивач, здійснивши зарахування грошових коштів у сумі 1049,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_2, діяв відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 «Про Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках», оскільки вищенаведений рахунок є поточним та вказане зарахування жодним чином не обмежило право ОСОБА_1 на користування грошовими коштами у вищеозначеній сумі, а саме здійснення переказів коштів на інші рахунки, зняття готівки та здійснення інших операцій, передбачених чинним законодавством.

37. Отже, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що правові підстави для відповідальності, передбаченої ч.11 ст.106 Закону №1058-IV, в даному випадку відсутні, а тому рішення про застосування штрафних санкцій рішення №5 від 19.02.2015 підлягає скасуванню.

38. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення суду апеляційної інстанції і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі.

39. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі №804/8777/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб