Справа № 400/1546/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 р. справа № 400/1546/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув у письмовому провадженні справу з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаприватного виконавця Клименка Романа Васильовича, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 31, м. Київ 94, 02094

провизнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 61667209 від 30.03.2019 р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (надалі - відповідач або приватний виконавець Клименко Р.В.), в якому просить суд, з урахуванням позовної заяви, поданої на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 17.04.2020 р.: визнати протиправною та скасувати постанову від 30.03.2020 р. про відкриття виконавчого провадження № 61667209, винесену відповідачем при примусовому виконанні виконавчого напису № 425, виданого 13.02.2020 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач порушив ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII), оскільки прийняв до виконання виконавчий документ не взявши до уваги, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у Миколаївській області.

Відповідач подав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки згідно виконавчого напису, на підставі якого відкрито виконавче провадження, адресою проживання ОСОБА_1 вказано м. Київ, а тому у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа. На думку відповідача, ним не порушено ст. 24 Закону № 1404-VIII (а. с. 37-59).

Одночасно з відзивом відповідач подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду (а. с. 56-57). Заява обґрунтована тим, що згідно інформації сайту Укрпошта (№ 175) позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 03.04.2020 р., при цьому до суду звернувся 04.06.2020 р., пропустивши десятиденний строк звернення, передбачений ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Вирішуючи заяву відповідача, суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 03.04.2020 р. (а. с. 7), до суду позивач звернувся 13.04.2020 р., а не 04.06.2020 р. як зазначає відповідач.

Ухвалою від 17.04.2020 р. позов залишено без руху в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 160-161 КАС України. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 12.06.2020 р. суд відкрив провадження у справі з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 287 КАС України.

Таким чином, позивач звернувся до суду в межах десятиденного строку, передбаченого ст. 287 КАС України, а тому підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

В судове засідання сторони не з`явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 36).

Керуючись ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

13.02.2020 р. року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис № 425 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 56 367,15 грн. на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс" (якому, згідно з текстом виконавчого напису, ПАТ Банк "Траст" відступило право вимоги) (надалі - виконавчий напис) (а. с. 54-55).

У виконавчому написі вказана адреса реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

27.03.2020 р. ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс" подало приватному виконавцю Клименку Р.В. заяву про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису. В заяві вказана адреса місця реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 та місце проживання: АДРЕСА_3 (а. с. 43).

Постановою від 30.03.2019 р. відповідачем відкрито виконавче провадження № 61667209 з примусового виконання виконавчого напису (а. с. 4) та прийнято постанову про арешт коштів боржника (а. с. 5).

Як встановлено судом, згідно заяви-опитувальника на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки (договір № R151.001-TEK.0056092 від 27.11.2015 р.) адресою реєстрації ОСОБА_1 вказано АДРЕСА_4 , а адресою фактичного проживання - АДРЕСА_5 (а. с. 44).

За приписами ч. 1 ст. 5 Закон № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

У свою чергу, згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як вбачається з копії паспорта позивача, він з 18.07.2000 р. зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 (а. с. 6 зворотній бік). Позивач наголошує, що іншої адреси реєстрації або проживання він не має.

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Суд погоджується з відповідачем, що норми Закону № 1404-VIII не зобов`язують приватного виконавця перевіряти достовірність зазначеної у виконавчому документі інформації до відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим, судом встановлено, що факт проживання ОСОБА_1 в м. Києві не підтверджений, адже єдиним доказом на який посилається приватний виконавець є виконавчий напис, який відповідач перевірив на відповідність вимогам чинному законодавству України.

Виконавчі написи нотаріусів, згідно з статтею 3 Закону № 1404-VIII, є виконавчими документами.

У виконавчому написі вказано, що його вчинено на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Згідно з статтею 87 Закону України від 02.09.1993 р. № 3425-ХІІ "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 (надалі Постанова № 1172).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 затверджений Постановою № 1172 Перелік був змінений, зокрема, доповнений пунктом 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Саме цей пункт вказаний у виконавчому написі.

Проте, постановою від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 Київський апеляційний адміністративний суд визнав частково незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в тому числі в частині доповнення Переліку пунктом 2 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/65037659).

Таким чином, з 22.02.2017 р. стягнення безспірної заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не може здійснюватись на підставі виконавчих написів.

Виконавчий напис, що був поданий відповідачу з заявою про примусове виконання рішення, був вчинений всупереч статті 87 Закону "Про нотаріат", а тому факт його подання відповідачу не міг бути підставою для відкриття виконавчого провадження.

Однією із засад виконавчого провадження, як вказано у статті 2 Закону № 1404-VIII, є законність.

Викладені обставини свідчать про те, що примусове виконання приватним виконавцем Клименком Р.В. виконавчого напису суперечить вимогам Закону № 1404-VIII та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивач сплатив в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 33 від 07.04.2020 р. (а. с. 1), доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали. З урахуванням задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, 6, оф. 31, м. Київ 94, 02094, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 30.03.2020 р. про відкриття виконавчого провадження № 61667209.

3. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, 6, оф. 31, м. Київ 94, 02094, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз