Справа № 709/468/19
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 709/468/19

номер провадження 2-а/695/16/20

14 липня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Степченка М.Ю.

за участю: секретаря Розпутньої І.Г.

представників позивача Рички О.П., Грицай І.Г.,Гайдаша О.В.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Грабового І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша адміністративну справу за позовом Чорнобаївського районного сектору УДМС України в Черкаській області до ОСОБА_1 , треті особи - Уповноважений Президента України з прав дитини ОСОБА_2 , виконавчий комітет Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, регіональний представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Черкаській області Єфіменко Валерій Вікторович

про примусове видворення за межі території України та про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В :

28.03.2019р. Завідувач Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з адміністративними позовами до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1

29.03.2019р. ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області було відкрито провадження у справі за позовом Чорнобаївського районного сектору УДМС України в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.

29.03.2019р. ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області було відкрито провадження у справі за позовом Чорнобаївського районного сектору УДМС України в Черкаській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12.04.2019р. вказані адміністративні справи об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.07.2019р. було задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Чубая В.В.

У подальшому, в зв`язку з неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями розпорядженням голови суду Чубая В.В. справу було передано для розгляду до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою від 20.09.2019р. дану справу було прийнято у провадження судді Степченка М.Ю.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 являється громадянином Грузії, перебуває на території України в порушення правил перебування іноземців в Україні, не продовжуючи терміну перебування на території України та не маючи законних підстав для проживання в Україні, за що відносно нього 18.04.2018 р. складено протокол за ознаками ч.1 ст.203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, який сплачено 20.04.2018 р.

18.04.2018 р. головним спеціалістом Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області прийнято рішення №2 про примусове повернення з України відповідача та зобов`язано його покинути територію України до 04.05.2018 р. Відповідач у письмовій формі зобов`язався залишити територію України не пізніше 04.05.2018 р. Однак, станом на 27.03.2019 р. відомості про перетин відповідачем державного кордону України відсутні.

З 1994 року по дату подачі позову відповідач перебував на території України, проживає в с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області. Законного працевлаштування немає, однак має постійне місце проживання.

Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Позивач вважає, що підстав для подальшого його перебування на території України немає.

Також позивач зазначав, що відповідач не має статусу біженця, обставини, які б забороняли примусове повернення його з України, відсутні.

При цьому позивач вважав, що відповідач своїх зобов`язань щодо залишення території України не виконав, у подальшому ухилятиметься від залишення території України, перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик його подальшого переховування, існує необхідність поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення примусового видворення.

У зв`язку з наведеним, позивач просив прийняти рішення про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України та примусове видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві. Представник зазначив, що рішення №2 про примусове повернення з України оскаржувалося відповідачем і йому відмовлено в позові, що підтверджено постановою Верховного суду від 10.10.2019 р. справа №2340/2910/18. Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені в цьому рішенні не підлягають доказуванню в даній справі. Відповідачем не надано доказів звернення до міграційної служби з проханням продовжити строк його перебування на території України. Питання виконання відповідачем батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 службою у справах дітей не розглядалося з причин відсутності відповідних звернень. Проживання дитини відповідача у дядька за адресою: АДРЕСА_1 свідчить про той факт, що відповідач разом з сином не проживає, вихованням його не займається. Недотримання відповідачем законодавства України та порушення його, негативно впливає на неповнолітнього сина відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що він проживає в Україні, а саме в с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області. Тут живе його неповнолітній син. Тут проживали його батьки, тут вони і поховані. Прийняте рішення про примусове видворення позбавить його підстав для проживання на території України, що унеможливить його повноцінне соціальне та сімейне життя. Їхати йому нікуди. Відповідач зазначив, що неодноразово звертався до Чорнобаївського РС УДМС з проханням продовжити термін його перебування на Україні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Доводи позивача вважає необґрунтованими. Його довіритель протягом тривалого часу проживає на території України та не може покинути її, оскільки піклується про свого неповнолітнього сина, доглядає, виховує його.

Від Керівника Апарату Офісу Президента України надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності Уповноваженого Президента України з прав дитини та прийняти рішення, керуючись нормами чинного законодавства та інтересами дитини.

Від Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області надійшло клопотання про розгляд справи без представника сільської ради.

Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Черкаській області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач по справі, є громадянином Грузії, що стверджено копією паспорта НОМЕР_1 , та має сина ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження від 13 червня 2006 року серії НОМЕР_2 (а.с. 153).

Згідно з копією листа Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 18 квітня 2018 року № 1626/68/03-2018 позивача в порядку взаємодії та з метою прийняття рішення згідно з чинним законодавством повідомлено про те, що під час проведення загальнодержавних профілактичних заходів під умовною назвою «Мігрант» виявлено відповідача, який порушив міграційне законодавство (а.с. 23).

18 квітня 2018 року головним спеціалістом Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області Грицай І.Г. складено протокол серії ПР МЧК № 030362 про адміністративне правопорушення стосовно відповідача, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 12).

Постановою завідувача Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області Рички О.П. від 18 квітня 2018 року серії ПН МЧК № 030362 на підставі вказаного протоколу на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень в дохід держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 13).

Відповідачем штраф сплачено 20 квітня 2018 року, що підтверджується копією квитанції № 22280623-1 (а.с. 14).

Водночас 18 квітня 2018 року головним спеціалістом Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області Грицай І.Г. прийнято рішення № 2 про примусове повернення з України відповідача, затверджене завідувачем Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області Ричкою ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , та зобов`язано його покинути територію України в термін до 4 травня 2018 року (а.с. 15). Вказане рішення було оскаржене ОСОБА_1 , але на час розгляду справи є чинним.

Судом досліджені факти, встановлені рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19.02.2019р. та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДМС України в Черкаській області, Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області, завідувача Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області Рички О.П., третя особа - виконавчий комітет Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Згідно вказаних рішень відповідач (з його слів) в 1994 році літаком через КПП «Бориспіль» прибув до України з Грузії у приватних справах до свого брата ОСОБА_6 , який мешкав в м. Черкаси. Потім позивач проживав в смт. Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області разом з неофіційною дружиною ОСОБА_7 , 1983 року народження. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав в с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області, не продовжуючи терміну перебування на території України та не маючи законних підстав для проживання в Україні, що є порушенням пп. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».

Судом встановлено, що оскаржуване рішення позивача відповідачем не виконано.

Згідно з відомостями, які містяться в журналі Чорнобаївського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 907, в 2010 році за № 5 зареєстровано рішення про видворення позивача від 12.03.2010 терміном на 6 місяців, яке виконано не було.

Згідно з копією листа Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 01.08.2018 № 3299/68/03-2018 протягом 2015-2017 років поліцейськими було здійснено 2 приводи відповідача до відділення поліції, а саме:

- 17.08.2017 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 175-1 та частиною першою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- 16.11.2015 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до листа Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29.08.2018 № 3566/68/0-2018 вбачається, що відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за статтею 309 Кримінального кодексу України. В подальшому, повторно задокументовано факт незаконного зберігання наркотичних засобів відповідачем, по даному факту триває досудове розслідування.

Відповідно до листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.08.2018 № 26/51/2018 ОСОБА_1 двічі притягувався до адміністративної відповідальності у 2011 році за частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340,00 гривень. Крім того, вказаним листом також повідомлено, що 21.09.2017 вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області у справі № 709/1663/17 відповідача притягнуто до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

Також судом встановлено, що працівниками служби у справах дітей районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, органу опіки та піклування Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сина відповідача - малолітнього ОСОБА_3 .. Так, згідно з копією листа служби у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області від 30.08.2018 № 244 в ході проведеної роботи з`ясовано, що останній є учнем 8 класу Богодухівського НВК, на момент обстеження проживав у дядька ОСОБА_6 (брата відповідача) та його співмешканки ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання дитини задовільні. Вказані обставини також підтверджуються копією акту обстеження житлово-побутових умов.

Сторона відповідача зазначає, що ОСОБА_1 має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який народився в Україні, а тому видворення його за межі території України призведе до порушення принципу статті 6 Декларації прав дитини, відповідно до якого малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися з батьками.

Також зазначає, що відповідно до статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 являються батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.153)

Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , батько; ОСОБА_8 власниця житла, тітка; ОСОБА_6 дядько; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син.

З листа Служби у справах дітей Чорнобаївської РДА від 31.03.2020 р. № 131 встановлено, що про матір неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_7 службі нічого не відомо. Дитина проживає з батьком ОСОБА_1 у дядька ОСОБА_6 . Питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_7 відносно дитини ОСОБА_9 службою не розглядалося.

Сільським головою Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області у листі №106 від 11.03.2020 констатовано, що ОСОБА_3 придбав без правоустановлюючих документів будинок в АДРЕСА_2 . Тимчасово він проживає зі своїм сином ОСОБА_3 в будинку брата ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки-характеристики №163 від 14.02.2020 р., виданої сільським головою Богодухівської сільської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в с. Богодухівка Чоробаївського району без реєстрації. Має сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Займається його вихованням разом зі своїм братом ОСОБА_6 . У 2000 році ОСОБА_10 прибув у с. Богодухівка до своїх батьків: ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які проживали в с. Богодухівка до дня їх смерті 2005 року, де і поховані.

При цьому суд зауважує наступне.

Статтею 31 Закону України №3773-VI визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, перелічених обставин стосовно ОСОБА_1 не встановлено.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 по справі № 491/807/17.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон № 3773-VI).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

У силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом

24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, зокрема правил перебування в Україні.

Згідно пункту 2 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства затвердженої Наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, СБУ 23.04.2012 № 353/271/150 (далі - Інструкції) терміни «примусове повернення» та «примусове видворення» означають систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 розділу І Інструкції - іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Судом з урахуванням викладеного вище встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на території України, нехтуючи вимогами національного законодавства України неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, при цьому подаючи неналежний приклад своїй дитині.

Отже, виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України законодавством не передбачено, а тому те, що відповідач являється батьком не є підставою для грубого систематичного порушення законодавства України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 2340/2910/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд приходить до висновку про порушення відповідачем законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства та вважає за можливе задовольнити позов в частині примусового видворення відповідача за межі території України.

Водночас суд зазначає, що вимога позивача про негайне виконання рішення є необґрунтованою, тому наразі не вбачає підстав для звернення рішення до негайного виконання.

Щодо позовної вимоги про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України, то суд вважає її необґрунтованою, оскільки позивачем не доведено фактів ухилення відповідача від залишення території України, та зважає на те, що незгода з рішеннями органу ДМС та їх оскарження в судовому порядку є позицією особи для відстоювання своїх прав та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 241, 243, 246, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Чорнобаївського районного сектору УДМС України в Черкаській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України та примусове видворення за межі території України задовольнити частково.

Примусово видворити громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

У решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки зокрема щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя М.Ю. Степченко