Справа № 826/2521/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року м. Київ № 826/2521/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації

Міністерства юстиції України (Комісія з питань розгляду скарг у сфері

державної реєстрації) (01001, м. Київ, вулиця Городецького, 13),

Державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській

області Гонтар Наталії Іванівни (07540, м. Березань, вулиця Шевченків шлях,

32),

Державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській

Євко Володимира Володимировича (03187, м. Київ, вулиця Теремківська,

115),

третя особа Києво-Святошинська районна державна адміністрація (03115, м. Київ, просп.

Перемоги, 126)

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області Гонтар Наталії Іванівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській Євко Володимира Володимировича, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України (Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації) (надалі по тексту - відповідачі), в якому (з урахуванням позовної заяви із змінами) просить суд:

- дії державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області Гонтар Наталії Іванівни, державного реєстратора реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Євко Володимира Володимировича, пов`язані із заявою №16253201 від 28 березня 2016 року 09:51:42 із скасуванням, внаслідок яких 28 березня 2016 року зазначено таку площу як от 0,6058 га земельної ділянки, кадастровий номер :04:007:5004 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно замість 1,6058 га, визнати протиправними;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України (Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації) щодо скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 від 23 червня 2016 року;

- зобов`язати Києво-Святошинську районну державну адміністрацію виправити помилку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом внесення змін до відомостей стосовно площі земельної ділянки кадастровий номер :04:007:5004, а саме замість 0,6058 га зазначити 1,6058 га.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що при виконанні державними реєстраторами рішення суду від 28 грудня 2015 року №826/6218/15, в яке ухвалою 28 грудня 2015 року внесено виправлення, реєстратором вказано невірну площу земельної ділянки. При цьому, Міністерство юстиції України безпідставно відмовлено у задоволенні скарги щодо вжиття заходів на виправлення недостовірної інформації щодо площі об`єкту нерухомого майна.

У відзиві на адміністративний позов представник Головного територіального управління юстиції у Київській області зазначив, що заяву позивача про скасування державної реєстрації прав №16253201 від 28 березня 2016 року було розглянуто в той же день та прийнято рішення про задоволення вказаної заяви та скасування державної реєстрації прав. Крім того, представник Головного територіального управління юстиції у Київській області стверджував, що зі змісту скарги позивача неможливо визначити, яке саме рішення, дія чи бездіяльність оскаржується, оскільки, заяву №16253201 було задоволено в той же день, а щодо заяви №28975038 скаржником не надано жодної інформації, крім дати і часу її реєстрації, також скаржником у даній скарзі не зазначено про обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги щодо розгляду заяви №28975038.

Додатково представник Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомив, що у Міністерства юстиції України на момент розгляду скарги були відсутні правові підстави для задоволення скарги позивача в частині внесення виправлень до ДРРП, оскільки на момент звернення до Міністерства юстиції України із даним питанням діяв інший порядок внесення змін до реєстру, а тому дії державних реєстраторів відповідали вимогам законодавства про реєстрацію речових прав.

Відповідач - державний реєстратор Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області Гонтар Наталія Іванівна у відзиві на позов зазначила, що на момент звернення заявника до реєстраційної служби з заявою в територіальних управліннях юстиції Київської області наказом Міністерства юстиції України від 23 лютого 2015 року №240/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2015 року №207/26652 запроваджено пілотний проект розподілу функціональних обов`язків між особами, які приймають заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, та особами, які приймають рішення за результатами розгляду таких заяв. При цьому, відповідач повідомила, що за результатами розгляду заяви прийняте рішення №28975038 від 28 березня 2016 року, яке за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28 березня 2016 року передане до Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ в Київській області для внесення до реєстру відповідного запису. Будь-яких інших дій по вказаній заяві державним реєстратором не вчинялось.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2015 року у справі №826/6218/15 адміністративний позов задоволено частково, зокрема:

- визнано недійсною державну реєстрацію Державного акту на право власності на землю серії ЯЙ №949734, виданого на підставі скасованого 24.11.2014 розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 3545 від 19.12.2012 на площу 1,9720 га ОСОБА_3 ;

- зобов`язано Управління Державного земельного агентства у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати здійснену в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, державну реєстрацію Державного акту на право власності на землю серії ЯЙ №949734, виданого на підставі скасованого 24.11.2014 розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 3545 від 19.12.2012 на площу 1,9720 га ОСОБА_3 ;

- зобов`язано Головне управління державного земельного агентства у Київській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 08.12.2014 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею, зазначеною у заявах, за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер 222482003:04:007:5004.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року виправлено описку, допущену в пункті 4 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 та замінити кадастровий номер земельної ділянки « 222482003:04:007:5004» на « :04:007:5004».

23 червня 2016 року ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 звернулися до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, у якій просили: вжити заходи для виправлення у ДРРП на нерухоме майно недостовірної інформації щодо площі об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером :24 (щодо земельної ділянки кадастровий номер: :04:007:5004), а саме виправити таку площу земельної ділянки з 0,6058 га на дійсну площу 1,6058 га.

За результатами розгляду вказаного звернення Міністерство юстиції України листом від 12 серпня 2016 року №28163/19634-0-33-16/19 повідомило, що у разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вноситься на підставі відповідного рішення суду. Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав. Також заявникам роз`яснено, що для отримання повного тексту рішення про скасування від 28 березня 2016 року можна звернутися до Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Незгода позивача із діями державних реєстраторів та наслідками розгляду скарги від 23 червня 2016 року зумовила її звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

28 березня 2016 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області від представника позивача - ОСОБА_2 отримано пакет документів та зареєстровано заяву про скасування державної реєстрації №16253201.

Рішенням державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Н.І. від 28 березня 2016 року вищевказана заява задоволена.

При цьому, підставою для проведення державної реєстрації скасування за вказаною заявою є постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2015 року та ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року, якими визнано недійсною державну реєстрацію державного акта на право власності на землю серії ЯЙ №949734, виданого на підставі скасованого 24 листопада 2014 року розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №3545 від 19 грудня 2012 року на ім`я ОСОБА_3 .

В межах адміністративної справи №826/6218/15 суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсною державної реєстрації зазначеного акту та зобов`язання Управління Державного земельного агентства у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати здійснену в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі державної реєстрації вказаного акту.

Відтак, виконання вимог судового рішення від 28 липня 2015 року з внесеними у нього виправленнями на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року повинно було призвести до відновлення порушених прав заявників та відновлення попереднього стану.

Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що за кадастровим номером земельної ділянки :04:007:5004 обліковується земельна ділянка площею 0,6058 га, в той час як судовим рішенням встановлено, що площа земельної ділянки становить 1,6058 га. Тобто, у Державному реєстрі речових прав міститься інформація, яка не відповідає фактичним обставинам.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV визначено, що державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частиною 1 статті 5 Закону №1952-IV передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону №1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначав Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 р. за N1429/20167) (далі - Порядок №3502/5, чинний на момент звернення позивача до реєстратора).

Вимогами пункту 1.3 Порядку №3502/5 визначено, що рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках.

У разі прийняття рішення державним реєстратором органу державної реєстрації прав один примірник рішення орган державної реєстрації прав видає або надсилає рекомендованим листом заінтересованій особі особисто або уповноваженій нею особі (далі - заявник), а другий державний реєстратор долучає до реєстраційної або облікової справи.

Пунктом 2.6 Порядку №3502/5 визначено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв`язку з допущенням технічної помилки заявник подає документ, у якому виявлено технічну помилку, та копії документів, визначені у пункті 2.3 цього розділу (пункт 2.4 Порядку №3502/5).

Відповідно до пунктів 2.9-2.11 Порядку №3502/5 під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (частина 2 статті 26 Закону №1952-IV).

Тобто, норми чинного на момент існування спірних правовідносин законодавства передбачали внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасовування записів Державного реєстру прав як окрему дію реєстратора.

Водночас, норми чинного законодавства передбачають заявочний принцип внесення таких змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасовування записів Державного реєстру прав.

Наявними матеріалами справи підтверджується та представником позивача у позовній заяві підтверджується, що 28 березня 2016 року до Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області подано заяви про скасування державної реєстрації на підставі постанови від 28 липня 2015 року та ухвали від 28 грудня 2015 року у справі №826/6218/15. Тобто, подані заяви стосувались виключно скасування державної реєстрації державного акта на право власності на землю серії ЯЙ №949734, виданого на підставі скасованого 24 листопада 2014 року розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №3545 від 19 грудня 2012 року на площу 1,9720 га ОСОБА_3 .

Доказів звернення позивача та/або її представника щодо внесення змін до записів у зв`язку із наявною помилкою щодо площі об`єкта нерухомого майна матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 26 Закону №1952-IV визначено, що у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Суд враховує, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року в справі №826/6218/15 виправити описку, допущену в пунктах 2 та 3 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2015 року та замінено площу земельної ділянки кадастровий №:04:007:5004 з "1,9720 га" на "1,6058 га".

Доказів звернення позивача як зацікавленої особи до державного реєстратора із заявою про внесення змін/виправлень до відомостей Державного реєстру речових прав матеріали справи не містять, а відтак суд приходить до висновку про безпідставність вимог щодо оскарження дій державних реєстраторів та зобов`язання їх вчинити дії щодо внесення змін до відомостей стосовно площі земельної ділянки кадастровий номер :04:007:5004, а саме замість 0,6058 га зазначити 1,6058 га.

В частині вимог, заявлених до Міністерства юстиції України, суд виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що представник позивача звернулась до Міністерства юстиції України із скаргою щодо вжиття заходів для виправлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно недостовірної інформації щодо площі об`єкту нерухомого майна 23 червня 2016 року.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав регулює стаття 37 Закону №1952-IV (в редакції станом на 23 червня 2016 року).

Так, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. (частини 1, 2 статті 37 Закону №1952-IV).

Вимогами частини 5 статті 37 Закону №1952-IV передбачено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника в результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі подання скарги на рішення про державну реєстрацію прав);

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Аналіз вимог частини 5 статті 37 Закону №1952-IV та змісту скарги представника позивача від 23 червня 2016 року свідчить, що остання не містить всіх необхідних реквізитів, які вимагалися нормами чинного на момент існування спірних правовідносин законодавства.

При цьому, листом від 12 серпня 2016 року №28163/19634-0-33-16/19 Міністерство юстиції України роз`яснило порядок дій у разі, якщо необхідними є внесення змін до записів Державного реєстру прав, які впливають на права третіх осіб.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з критеріїв правомірності прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності, суд приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності Міністерства юстиції України, оскільки скарга від 23 червня 2016 року не відповідала вимогам, визначеним частиною 5 статті 37 Закону №1952-IV, у зв`язку з чим Міністерством юстиції України надано відповідь листом від 12 серпня 2016 року з урахуванням норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук