Справа № 511/1126/20
Суддя: Бобровська І. В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1126/20

Номер провадження: 2-а/511/14/20

16 липня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

за участю секретаря судового засідання Жураковська К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області адміністративну справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинського Яна Володимировича, Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

06.07.2020 року на адресу суду надійшло адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинського Я.В., Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.06.2020 року о 14:31 год. інспектором СРПП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинським Я.В. винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії БАА №446146, в якій зазначено, що ОСОБА_1 03.11.2019 року о 02:30 год. в с. Степанівка вул. Одеська,, на розі вул. Ворошилова, зупинився на проїзній частині без необхідності, чим порушив ПДР України (п.4.14 г) та своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП, у зв`язку з чим до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Позивач ОСОБА_1 вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставною, необґрунтованою та складену з істотними порушення його права. Додатково позивач зазначив про те, що постанова по справі була прийнята після закінчення строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме 11.06.2020 року, однак строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчився 04.01.2020 року.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії БАА №446146 від 11.06.2020 року, винесену інспектором реагування патрульної поліції №1 Роздільнянського відділу поліції Головного управлінні національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Невинським Я.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 127 КУпАП у вигляді попередження і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представник позивача адвокат Твердохліб В.Ю. надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження, зазначив про те, що з доказом (відеозаписом), який поданий відповідачем до суду ознайомився та вважає його не допустимим, оскільки він був долучений з порушенням норм КАС, зокрема ст. 74 КАС. Додатково зазначив про те, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити та скасувати постанову серії БАА №446146 від 11.06.2020 року, складену інспектором СРПП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинським Яном Володимировичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , у вигляді попередження, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КУпАП.

Відповідач - інспектор СРПП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинський Я.В. в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд долучити до матеріалів справи відеозапис з місця вчинення правопорушення.

Представник відповідача - Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, що означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених правових норм вбачається, що інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи, де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці, де він несе службу в той час.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З дослідженого судом наданого відповідачем ОСОБА_2 відеозапису від 03.11.2019 року (файл Stepanovka_Perekrestok_main_2815_023452 від 14.07.2020 року), не можливо встановити, які особи зображені на вказаному відео, і чи є серед них позивач ОСОБА_1 , оскільки на відеозапису перебуває багато осіб.

Водночас, представник позивача адвокат Твердохліб В.Ю. в своїй заяві заперечує допустимість наданого відповідачем відеозапису, а тому, на його думку, відеозапис не може бути доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №446146 від 11.06.2020 року посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис від 03.11.2019 року (файл від 14.07.2020 року Stepanovka_Perekrestok_main_2815_023452) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, постанова серії БАА №446146 від 11.06.2020 року, складена інспектором Невинським Я.В., не відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Відповідачі не надали будь-яких інших доказів, які підтверджують правомірність винесення постанови від 11.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП.

Крім того суд враховує, що згідно з ч.1 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно оскаржуваної постанови адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 03.11.2019 року, а постанову про притягнення його да адміністративної відповідальності винесено відповідачем 11.06.2020 року, тобто з пропуском встановленого ст. 38 КУпАП строку для накладення адміністративного стягнення.

При цьому, суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці (справи «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»), визначив строк давності, як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, що могли бути неповними за спливом часу (ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20.09.2011 року, п. 570 та «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 22.10.1996 року, п.51).

За національною класифікацією, адміністративне переслідування і призначення винним справедливого покарання відповідає цілям адміністративного судочинства, так як і відмова від адміністративного переслідування невинних.

Визначивши межі публічного переслідування, законодавець поряд із судовим захистом забезпечує процесуальну економію, оперативність при розгляді справ та профілактику правопорушень.

Цим, зокрема, обумовлено встановлення в КУпАП в якості підстави закриття провадження у справі - за спливом строків давності.

За змістом ст. 62 Конституції України та ст. 6 п. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) передбачено право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку.

Мета та наміри Конвенції, як інструменту захисту людини, вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними (див. справа «Soering проти Сполученого Королівства», рішення від 07.07.1989 року, п. 87).

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначає, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в ст. 6 п. 2 Конвенції: презумпції невинуватості (див. справи «Alien проти Сполученого Королівства», рішення від 12.07. 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10.02.1995 року, п. 35).

Визначивши строк давності в національному законодавстві, законодавець надав право порушнику уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення.

Таким чином, в силу презумпції невинуватості за міжнародними та національними нормами права, особа, відносно якої справа про адміністративне правопорушення закрита у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, не може вважатися винною.

У зв`язку з цим, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем відбулось поза межами строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленого ч.1 ст. 38 КУпАП, тобто після спливу 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, яке не є триваючим, що не передбачено діючим КУпАП, оскільки відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення,

Таким чином, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що оскаржувана постанова серії БАА №446146 від 11.06.2020 року, винесена інспектором реагування патрульної поліції №1 Роздільнянського відділу поліції Головного управлінні національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Невинським Я.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 127 КУпАП у вигляді попередження підлягає скасуванню з закриттям адміністративного провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 122, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 242-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинського Яна Володимировича, Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №446146 від 11.06.2020 року, складену інспектором СРПП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинським Яном Володимировичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , у вигляді попередження, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 127 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - поліцейський Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Невинський Ян Володимирович, адреса: Одеська область м. Роздільна, вул. Ярослава Мудрого,5;

Відповідач - Роздільнянський ВП ГУНП в Одеській області, адреса: Одеська область м. Роздільна, вул. Ярослава Мудрого,5;

Суддя І. В. Бобровська