Справа № 640/12016/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
16 липня 2020 року м. Київ № 640/12016/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України, в якому просить суд:

- визнати незаконним та протиправним використання громадянина України ОСОБА_1 , колишнього військовослужбовця НОМЕР_1 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_2 , при виконанні ним спеціального Урядового завдання по локалізації та ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з цілодобовим перебуванням його в особливо небезпечній зоні підвищеного радіаційного опромінення за відсутністю належних засобів індивідуального захисту та відповідних приладів радіаційного контролю з об`явленням «військового стану» та загрозою при цьому його життю та здоров`ю;

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, як суб`єкта владних повноважень, при виконанні ними своїх прямих функційних обов`язків, відносно громадянина України ОСОБА_1 , колишнього військовослужбовця НОМЕР_1 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_2 , при захисті його конституційних прав та законних інтересів щодо забезпечення пільг і компенсацій, як особі, яка має статус постраждалої внаслідків аварії на Чорнобильській АЕС та статус інваліда війни;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України доручити Міністерству фінансів України разом з відповідними міністерствами забезпечити фінансування, а саме: а) МОЗ України разом з АМН України здійснити перерахунок дози опромінення громадянину України ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю НОМЕР_1 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_2 , та встановити відповідний і вірний медичний діагноз.; б) МО України видати відповідну довідку з фіксуванням фактично виконаних робіт при ліквідації аварії на ЧАЕС, часу та місця їх виконання, часу перебування в зоні небезпеки під впливом радіоактивного опромінення з об`явленням військового положення та отримавши колективне переопромінення громадянину України ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю НОМЕР_1 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_2 , та виконати протокольне рішення Міжвідомчої Урядової комісії від 05.11.2004 року, а саме видати на руки акти за формою Н-1;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України разом з Міністерством фінансів України, Державним казначейством України та Пенсійним фондом України: а) провести індикацію пенсійного забезпечення та соціальних виплат відповідно до Законів «Про Державний бюджет України» з 2003 року по 2019 рік, нарахувати та виплатити громадянину України ОСОБА_1 суму заборгованості недоотриманої пенсії та соціальних виплат у розмірі 178 615,89 грн. (Сто сімдесят вісім тисяч шістсот п`ятнадцять гривень 62 коп.); б) провести нарахування та виплату недоотриманої пенсії за період з 2015 року по час винесення судового рішення громадянину України ОСОБА_1 у розмірі 885 240,00 грн.; в) виплатити громадянину України ОСОБА_1 суму у розмірі 500 000,00 грн. у вигляді моральної шкоди; г) виплатити громадянину України ОСОБА_1 суму судових витрат (юридичні послуги, експертизи, документація та ін.) у розмірі 25 000,00 грн.: разом стягнути суму у розмірі 1 588 855,89 грн.;

- зобов`язати Пенсійний фонд України разом з Міністерством соціальної політики перерахувати та призначити громадянину України ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю НОМЕР_1 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_2 , пенсійне забезпечення, як за особливі заслуги перед Україною та виконання ним важливого і відповідального Урядового завдання при ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, з врахуванням фактичних даних праці та періоду перебування ним в зоні небезпеки, встановлення єдиної тарифної ставки, як для особи яка працювала з ядерними відходами та отравляючими речовинами та з зарахуванням всіх належних Урядових постанов та розпоряджень, які регламентували форму і порядок оплати праці громадян, які приймали участь в заходах з локалізації та ліквідації аварії на ЧАЕС.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, вказано усунути недоліки шляхом подання уточненої позовної заяви із зазначенням позовних вимог відповідно до ст. 5 КАС України, заяви про долучення доказів на підтвердження порушення прав та інтересів, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали позивачем подано нову редакцію позовної заяви, що на відміну попередньої редакції містить загальні пояснення щодо бездіяльності Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України та Міністерства оборони України в цілому, однак, без зазначення конкретних обставин порушення прав ОСОБА_1 , а також без належного нормативного обґрунтування та посилання на відповідні докази протиправності такої бездіяльності, що не дозволяє виокремити конкретний предмет публічно-правового спору в площині заявлених позивачем у позовній заяві вимог до відповідачів.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно із ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини першої статті 4 КАС України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В той же час, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено одним позивачем до різних відповідачів. При цьому зі змісту позовних вимог вбачається, що позовні вимоги про перерахунок пенсії позивача жодним чином не пов`язані із вимогами, які стосуються позивача та дій державних органів під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до нього документи, суд наголошує, що підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, які встановлені законом.

Тобто, обставини, заявлені у позові, та підстави позову є різними, не пов`язаними між собою. Предметом позову є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами.

При цьому, для з`ясування правомірності та обґрунтованості кожної позовної вимоги до окремого відповідача, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин та дослідження документів, що підтверджує самостійність предмету спору у кожному конкретному випадку.

Позивач не дотримано вимог статті 5 КАС України, оскільки вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії не містять різних способів захисту, а є одним і тим же способом захисту та мають бути викладені у нерозривному поєднанні щодо предмету спору. Позивачу слід було конкретизувати зміст позовних вимог до відповідачів, визначивши однозначні вимоги щодо вирішення публічно-правового спору, який виник між ним та відповідачами й вказати, які саме дії суб`єкта владних повноважень, порушили його права.

Тобто, у позовній заяві, з урахуванням змісту статті 124 Конституції України, частини першої статті 2 КАС України, позивач мав обґрунтовано довести існування у взаємозв`язку сукупності таких обставин: юридичного спору між ним і відповідачами; публічно-правових відносин між ним і відповідачами; порушеного права (прав) позивача відповідачами у існуючих між ними правовідносинах; факту порушення права (прав) позивача відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Відповідно, існують фактичні й законодавчі підстави для повернення позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 826/391/18.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі Мельник проти України (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, пункти 22-23, 26, а також у рішенні від 18 лютого 2011 року по справі Мушта проти України, заява № 8863/06, пункти 37, 38, 47, розкриваючи зміст принципу юридичної визначеності в контексті передбаченого у п. 1 ст. 6 ЄКПЛ права на доступ до суду зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, та за наявності порушень правил об`єднання позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Суд наголошує, що повернення позовної заяви за наведених мотивів не позбавляє права позивача на звернення до суду з окремими позовами до відповідачів.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 169, 241-243, 248, 256 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда