Справа № 350/1623/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Київ

справа № 350/1623/16-а

адміністративне провадження № К/9901/62044/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року у складі судді Максиміва І.В. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В., Гудима Л.Я. у справі №350/1623/16-а за позовом ОСОБА_1 до Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання нечинним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області (надалі по тексту - відповідач), в якому просила визнати нечинним та скасувати рішення Сваричівської сільської ради шостої сесії сьомого демократичного скликання від 03.07.2016 № 69-6/2016 «Про відміну рішення сесії від 29.09.2013».

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що рішення відповідача від 29.09.2013 в повній мірі виконано ОСОБА_1 , а тому воно, як акт індивідуальної дії який вичерпав свою, тому не може бути скасовано рішенням Сварівської сільської ради.

Також позивачем в касаційній скарзі зазначено, що відповідач, розглядаючи та приймаючи оскаржуване рішення від 03.07.2016 «Про відміну рішення сесії від 29.09.2013», не виконав вимоги ч. 11 ст. 59 ЗУ, п. 2, п 7, ч. 1 ст. 15 «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1 ст. 15 ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Відповідачем відзиву на касаційну скаргу до суду не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У ході розгляду справи судами встановлено, що 29.09.2013 Сваричівською сільською радою було винесено рішення «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського», яким сільська рада вирішила погодити проектну пропозицію відділу містобудування та архітектури РДА щодо визначення границі розширення меж житлової частини вулиці Грушевського та зобов`язано жителів АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 привести свої огорожі в межах передбачених схемою відповідно таблиці 7.3 п. 7.36 ДБН 360 - 92 «Містобудування планування і забудови міських і сільських поселень», або згідно своїх будівельних паспортів на забудову земельних ділянок.

На виконання вказаного рішення, комісією Сваричівської сільської ради складено акт від 31.10.2013 про визначення та винесення в натурі (на місцевості) межі АДРЕСА_1 згідно генерального плану забудови с. Сваричів, проектних пропозицій по визначенню меж житлової вулиці Грушевського.

Згідно акту, складеного комісією Сваричівської сільської ради 03.12.2013, жителями АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 рішення сільської ради від 29.09.2013 не виконано. Про те, що рішення сесії сільської ради від 29.09.2013 не виконано, також свідчить лист Сваричівської сільської ради на ім`я начальника Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 10.12.2013 №842/02-26.

Рішенням сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 24.03.2013 № 203-16/2013 сільська рада вирішила визнати існуючий генплан с. Сваричів, розроблений інститутом «Івано-Франківськагропроект» в 1988 році, можливим для подальшого використання до моменту його розроблення (оновлення) та погодження згідно чинного законодавства.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 16.03.2015 Український державний науково-дослідний інститут проектування міст імені Ю.М. Білоконя «Діпромісто» листом № 7/131 від 17.03.2015 повідомив, що на замовлення Сваричівської сільської ради ДП «Діпромісто» розробляється проектна документація «Зміни до генерального плану села Сваричів».

Рішенням сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 №23-2/2015 «Про затвердження генерального плану села Сваричів» було затверджено містобудівну документацію «Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області», розроблений Івано-Франківською філією ДП Український державний науково-дослідний інститут проектування міст імені Ю.М. Білоконя «Діпромісто» та визнано таким, що втратив чинність Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, який розроблений «Івано-Франківськагропроект» в 1988 році. Вказане рішення відповідно до його п. 3 оприлюднено шляхом розміщення на офіційному сайті Рожнятівської РДА. Проект цього рішення про затвердження генерального плану села Сваричів був доведений до відома громадян 24.05.2015 шляхом його оприлюднення на дошці оголошень Сваричівської сільської ради.

03.07.2016 сесія Сваричівської сільської ради своїм рішенням № 69-6/2016 «Про відміну рішення сесії від 29.09.2013» відмінила в цілому рішення сесії сільської ради від 29.09.2013 "Про визнання меж житлової частини вулиці Грушевського".

Підставами для прийняття Сваричівською сільською радою вказаного рішення від 03.07.2016 слугувало колективне звернення жителів АДРЕСА_1 села Сваричів від 09.06.2016 та проект рішення комісії з питань земельних відносин Сваричівської сільської ради від 29.06.2016 про те, що рішення від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського» суперечить генеральному плану с. Сваричів та рішенню сесії «Про затвердження генерального плану с. Сваричів» від 22.12.2015, а тому рішення підлягає до скасування.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Сваричівська сільська рада при прийнятті рішення від 03.07.2017 про скасування рішення Сваричівської сільської ради від 29 вересня 2013 року «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» діяла в межах передбачених Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Водночас, у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в україни» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Разом з тим, Суд наголошує, що відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема:

а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується;

б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що жителями АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 рішення сільської ради від 29.09.2013 року не виконано.

Позивачем також не надано доказів того, що внаслідок виконання рішення від 29.09.2013, в неї виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що враховуючи те, що рішення сесії Сваричівської сільської ради «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» від 29.09.2013 не було виконане громадянами, яких воно стосувалось, суперечило рішенню сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 №23-2/2015 «Про затвердження генерального плану села Сваричів», тому сесія Сваричівської сільської ради в межах своїх повноважень та компетенції мала право скасувати рішення від 29.03.2013.

Щодо доводів касаційної скарги про порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення від 03.07.2016 вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Регламенту Сваричівської сільської ради, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч. 10 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

В силу дії ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації» звичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що проект рішення та порядок денний сесії Сваричівської сільської ради від 03.07.2016 був доведений до відома громадян шляхом розміщення інформації на дошці оголошень сільської ради.

09.06.2016 мешканці АДРЕСА_1 с. Сваричів звернулися в Сваричівську сільську раду із колективною письмовою заявою, в якій просили відмінити рішення сесії Сваричівської сільської ради № 232-18/2013 від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського». Дане питання було предметом розгляду на засіданні земельної комісії Сваричівської сільської ради 29.06.2016, за наслідками якого на розгляд сесії було внесено проект щодо відміни в цілому рішення сесії Сваричівської сільської ради № 232-18/2013 від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського».

Із письмових заяв ОСОБА_1 на ім`я Сваричівської сільської ради та отриманих відповідей на них вбачається, що позивачу було надано проект щодо розгляду питань сесії Сваричівської сільської ради, яка відбулась 03.07.2016.

Також судами встановлено, що ОСОБА_1 була присутня на сесії Сваричівської сільської ради 03.07.2016, де розглядались, окрім інших, також питання про відміну в цілому рішення Сваричівської сільської ради № 232-18/2013 від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського», а також доведено до відома депутатів її заяву щодо неможливості скасування вказаного рішення, підтверджується витягом з протоколу сесії Сваричівської сільської ради від 03.07.2016.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджуються з висновками судів попередніх інстанцій, що Сваричівська сільська рада при прийнятті рішення від 03.07.2016 про скасування рішення Сваричівської сільської ради від 29 вересня 2013 року «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» діяла в межах передбачених Конституцією та законами України.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд не встановив порушень норм матеріального та процесуального права. Тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: А. І. Рибачук

С. Г. Стеценко