Справа № 200/4995/20-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р. Справа№200/4995/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянуши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою про стягнення податкового боргу на загальну суму 132 841,43 грн.

За змістом викладеного в позові заявлена до стягнення заборгованість виникла через несплату відповідачем у встановлені законодавством строки самостійно нарахованого платником податку єдиного внеску, що сплачується фізичними особами-підприємцями в сумі 132 841,43 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання на 11.06.2020 року.

Представники сторін до судового засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11.03.2020 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, з 12.03.2020 по 03.04.2020 на усій території України установлено карантин. Рішенням Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 загальнонаціональний карантин продовжено до 24.04.2020. Рішенням Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 загальнонаціональний карантин продовжено до 11.05.2020. Рішенням Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 загальнонаціональний карантин продовжено до 22.05.2020.

Суд звертає увагу на те, що рішенням Ради суддів України № 19 від 17.03.2020 «Щодо організації роботи судів та органів суддівського самоврядування в умовах карантину» затверджено Рекомендації Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до змісту цих Рекомендацій на період з 16.03.2020 до 11.05.2020 судам зокрема, рекомендовано: встановити особливий режим роботи судів України, роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня; по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження.

Крім того, Радою суддів України рекомендовано громадянам та іншим особам: всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі Електронний суд, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку;

учасникам судових засідань рекомендовано подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Суд звертає увагу на те, що Рада суддів України рекомендувала судам, зокрема, роз`яснити громадянам про можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції, окрім цього було роз`яснено про можливість надання заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

Проте, суд приписами статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначений вичерпний перелік підстав для відкладення розгляду справи, яка не передбачає такої підстави як відкладення розгляду справи у зв`язку з проведенням карантину на території України.

Також, суд зазначає, що п. 2 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

З аналізу приписів вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд може за відсутності учасників справи у разі повторної неявки учасника справи розглядати справу за їх відсутності незалежно від причин неявки.

Приписами частини 4 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

Отже, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду з клопотання про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 195 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що відповідач з відповідним клопотання до суду не звертався.

Також відповідач, якщо вважав, що розгляд справи без його участі не є можливим, мав надати заяву про відкладення справи або про розгляд справи у його відсутності .

Заяви про відкладення справи від позивача та відповідача не надходила.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Відповідач - фізична особа ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, обліковується РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до відомостей облікової картки з єдиного податку фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 180050400 на день подання позову за відповідачем обліковується борг в загальній сумі 132 841,43 грн., який складається з єдиного податку, що сплачується фізичними особами-підприємцями, а саме:

59110 грн. - борг виник 19.08.2019 - нараховано самостійно згідно податкової декларації єдиного податку -фізичної особи-підприємця за 1 півріччя 2019 року (вх..№ 21938307 від 09.07.2019);

60796,67 грн. - борг виник 21.11.2019 - нараховано самостійно згідно податкової декларації платника єдиного податку -фізичної особи-підприємця за 3 квартали 2019 року (вх.№ 29081177 від 10.10.2019);

116,6 грн. - борг виник 03.02.2020 - нараховано пені згідно пп.129.1.1 ст.129 ПК України;

12642,03 грн. - борг виник 20.02.2020 - - нараховано самостійно згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № 10648738 від 11.02.2020 за 2019 рік;

5,95 грн. - борг виник 20.02.2020 - нараховано пені згідно пп.129.1.1 ст.129 ПК України;

170 грн. - борг виник 01.03.2020 року -данараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми ПС від 20.02.2020 № на суму 170 грн., який отримано платником 20.02.2020 року).

Податкове повідомлення-рішення форми ПС від 20.02.2020 № було прийнято на підставі акту камеральної перевірки 177 від 19.02.2020 року.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення в судовому порядку не оскаржувалось та на час розгляду справи є чинними.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Пунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

28.08.2019 року відповідачем сформовано та направлено на адресу позивачу податкову вимогу форми «Ф» № 41211-44, яку було вручено позивачу 12.09.2019 року.

Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Серед наявних в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про наявність підстав для визнання зазначеної вимоги відкликаною або втрату нею юридичної сили.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягннення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг на загальну суму 132 841,43 грн.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.07.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка