Справа № 520/5570/2020
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
про закриття провадження у справі
17.07.2020 Справа № 520/5570/2020
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому з урахуванням уточнень просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у формі висновку від 01.04.2020, складеного за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , про відмову у внесенні змін щодо її національності та національності її батька, ОСОБА_2 , до актових записів: про народження № 340, складеного 21.03.1947 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_1 , про шлюб № 3094, складеного 01.04.1937 бюро запису актів громадського стану м. Харкова на ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про смерть № 658, складеного 26.02.1982 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ОСОБА_2 , про шлюб №1253, складеного 07.03.1970 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції на ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актових записів: про народження № 340, складений 21.03.1947 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_1 в графі національність батька - з "українець" на "німець", про шлюб № 3094, складений 01.04.1937 бюро запису актів громадського стану м. Харкова на ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в графі національність нареченого - з "українець" на "німець", про смерть № 658, складений 26.02.1982 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ОСОБА_2 в графі національність померлого - з "українець" на "німець", про шлюб №1253, складений 07.03.1970 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції на ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в графі національність нареченої - з "українка" на "німкеня".
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 відкрито спрощене провадження у справі.
Суд вирішує питання про закриття провадження у справі у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.
Судом встановлено, що позивач 12.10.2019 звернулась до Московського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про внесення змін прізвища її батька з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » до актових записів, складених на його ім`я, а також на ім`я заявниці.
За заявою ОСОБА_1 відповідачем було прийнято рішення про задоволення її вимог №985/22.4-04-06.
Позивачкою подано заяву до Московського районного у місті Харкові відділу ДРАЦС про внесення змін щодо національності у відповідні актові записи, складені на її ім`я, а також на ім`я її батька, зокрема, вказати замість національності «українець»/ «українка», національність «німець» /«німкеня».
Так, у своїй заяві позивач просила внести зміни до актових записів: про народження № 340, складеного 21.03.1947 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_1 , про шлюб № 3094, складеного 01.04.1937 бюро запису актів громадського стану м. Харкова на ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про смерть № 658, складеного 26.02.1982 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ОСОБА_2 , про шлюб №1253, складеного 07.03.1970 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції на ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
01.04.2020 відповідач за результатами розгляду заяви прийняв рішення у формі Висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, згідно якого вважає не можливим задоволення вимог за заявою ОСОБА_1 .
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та наведені у позовній заяві та у відзиві аргументи учасників справи, суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України, у цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій (ч. 1 ст. 17 КАС України).
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Наведене узгоджується й з положеннями ст. 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись із заявою до Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків, бажала внести зміни до актових записів, зазначивши факт належності себе та батька до німецької національності, а тому оскаржує протиправну, на його думку, відмову органу реєстрації актів громадянського стану, оформлену висновком 01.04.2020.
Отже спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни (зазначити факт належності позивачки та її батька до німецької національності) до актових записів, які відмінні від існуючих записів цивільного стану.
Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу (далі - ЦК України).
Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття , зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI).
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).
Відповідно до п. 1.1. розд. І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.
У цій справі позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч. 1 ст. 273 ЦК України) на відображення у актових записах інформації про належність позивачки та її батька до німецької національності, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.
У позовній заяві відсутні доводи за ч. 3 ст. 2 КАС України щодо неправомірності вказаної відмови відповідача, оскільки позивачем вказано у заявах по суті справи, що фактично відповідач визнав факт наявність підстави для того, щоб вважати батька заявниці, та, відповідно саму заявницю такими, що мають німецьку національну належність, однак наразі позасудова процедура зміни національності відсутня.
У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
Таким чином, позивач у цій справі, оскаржуючи відмову відповідача у формі висновку від 041.04.2020, не наводить обґрунтування неправомірності дій відповідача, а посилається виключно на необхідність наявності судового рішення для врегулювання внесення змін до актових записів та має намір вирішити питання про внесення змін щодо власної національності та національності батька у вже існуючі записи, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17, від 23 січня 2019 року у справі №807/45/17, від 11 вересня 2019 року у справі №810/2732/18 та ін.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч.2 ст.238 КАС України).
За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад цього спору, суд прийшов до висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.4-12, 166, 189, 205, 238, 239, 243, 247, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Роз`яснити позивачу, що спір має бути вирішений за правилами цивільного судочинства.
Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
У задоволенні заяви про залишення позову без розгляду - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині закриття провадження подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 17 липня 2020 року.

Суддя О.Г. Котеньов