Справа № П/320/443/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про самовідвід судді

17 липня 2020 року П/320/443/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві заяву про самовідвід в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання дій і відмови протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, в якому просив суд: визнати відмову УСЗН призначити житлову субсидію за наявності боргу в оплаті житлово-комунальних послуг незаконною; зобов`язати відповідача призначити субсидію; визнати методику УСЗН нарахування (обчислення) розміру обов`язкового відсотка платежу з залученням розміру пенсій (доходу осіб) протиправною; зобов`язати виконати розрахунок розміру обов`язкового платежу відповідно до прожиткового мінімуму та 15% його частини, що формує кількість таких частин у їх сукупності; визнати відмову УСЗН щодо права на подвійний розмір нормативної опалювальної площі в алгоритмі 42 м.кв. на кожну особу та 21 м.кв. на сім`ю; зобов`язати УСЗН визнати подвійну норму на послугу опалення (теплопостачання); визнати відмову УСЗН не визнавати рішення Верховного Суду від 27.11.2018 повернути норми споживання природного газу до норм, визначених постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 протиправною; зобов`язати УСЗН застосовувати норми споживання природного газу в розрахунках пільг та субсидій відповідно до рішення суду; визнати відмову УСЗН надати абонементній платі (дротового телефонного зв`язку) ознаки за тарифами переговорного процесу, ознаки міжміського телефонного зв`язку. Підмінювати поняття абонентна та абонементна плата це не законно; зобов`язати УСЗН визнати абонементну плату (стаціонарний телефонний апарат), як плату за тарифами (грн./хвилина), що відмінна від абонентної плати - фіксованої плати; визнати незаконною методикою розподіляти об`єм водоспоживання серед мешканців квартири, яка має (обладнана) ліч.води, що обслуговують квартиру на засадах якоїсь пропозиції; зобов`язати відмовитись від такого пропорційного розподілу; визнати протиправними діями УСЗН щодо відмови в призначенні субсидії тим мешканцям домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють); визнати дії УСЗН протиправними щодо відмови в призначенні субсидії особам, які фактично проживають без реєстрації до житла; визнати відмову УСЗН в нормі права на додатковий розмір житлової площі 15 м.кв. в оплаті послуги квартплати відповідно до норм Міжнародної Угоди протиправною; зобов`язати УСЗН визнати правову норму Міжнародної Угоди Закону № 144/96-ВР 26.04.1996 та зазначити додаткову пільгу житлової площі 15 м.кв. до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Ухвалою від 12 лютого 2020 року суд повернув позовну заяву позивачу разом з усіма доданими до неї документами на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 скасовано ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12.02.2020, а справу направлено для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 27 травня 2020 року судом було залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду оригіналу позовної заяви, документів, що були додані до неї, як для суду так і для відповідача задля виконання судом положень статті 174 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач усунув недоліки у строк та у спосіб, що визначені в ній, та ухвалою від 01 липня 2020 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26 червня 2020 року через канцелярію суду до відкриття провадження від позивача надійшла заява про відвід судді Панченко Н.Д., в обґрунтування якої позивач вказав на неприпустимість розгляду даної справи суддею Панченко Н.Д. після повернення її з апеляційної інстанції на повторний розгляд.

Ухвалою від 01 липня 2020 року суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. по адміністративній справі №320/443/20 та передав справу для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

У результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено суддю Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І. для розгляду заяви про відвід судді.

Ухвалою суду (суддя Лисенко В.І.) від 06.07.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. в адміністративній справі № 320/443/20 відмовлено.

Вказана справа була передана судді Панченко Н.Д. 16.07.2020, що підтверджується листом відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія).

17 липня 2020 року суддею Панченко Н.Д. подано заяву про самовідвід. Заява мотивована тим, що позивачем до початку розгляду справи було подано заяву про відвід судді Панченко Н.Д. у задоволенні якої було відмовлено. Незважаючи на те, що наведені позивачем обставини щодо відводу судді не підтверджують особисту її зацікавленість в результатах розгляду справи, не є за законом прямою та безумовною підставою до відводу судді, не впливають на неупередженість судді Панченко Н.Д., проте задля усунення сумнівів у позивача щодо безсторонності та неупередженості суду, який розглядатиме цю справу, для забезпечення умов, за яких у позивача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суддя вважає, що вона не може брати участь у розгляді цієї справи.

Згідно пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Слід зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (справа Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) п. 98).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді незважаючи, що позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Згідно з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема її пункту 6 статті 1, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Частиною 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до так і після відкриття провадження у справі.

Наслідки самовідводу судді передбачені статтею 41 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене та для уникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді Панченко Н.Д. у розгляді та вирішенні справи №320/443/20, з метою здійснення завдань та забезпечення дотримання принципів адміністративного судочинства та необхідності зміцнення довіри суспільства до судової влади, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. про самовідвід - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи № 320/443/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання дій і відмови протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.