Справа № 509/1708/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 509/1708/20
Головуючий в 1 інстанції: Гандзій Д.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В..

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області в особі інспектора сектору реагування патрульної поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Швеця Артема Сергійовича про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області ( далі Відповідач 1), Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ( далі Відповідач 2), в якому просив скасувати постанову Серії ДП018 № 005436 від 01.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП та в порядку ст. 36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; постанову Серії ДП018 № 005437 від 01.04.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП; постанову Серії ДП018 № 005438 від 01.04.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Також просив визнати протиправним та скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01.04.2020 р.; визнати дії відповідача інспектора сектору реагування патрульної поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Швеця А.С. протиправними, зобов`язати останнього за власний рахунок повернути йому мопед марки «Honda» № рами НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 49,9 куб.см.

В обґрунтування позову вказав, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки його доводам. Належних та допустимих доказів правомірності прийняття оскаржуваних постанов матеріали справи не містять. Крім того, позивачем стверджується, що відповідачі порушили порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений чинним законодавством.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 12 травня 2020 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що він не скоював адміністративних правопорушень, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що старшим лейтенантом поліції Швецом А.С. під час несення служби 01.04.2020 року, спільно з поліцейським Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , в смт. Овідіополь на вул. Суворова було зупинено мопед марки «Хонда», у якого був відсутній номерний знак, під керуванням ОСОБА_1 . В ході перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_1 не має право керувати мопедом у зв`язку з відсутністю відповідної категорії А1, мопед ХОНДА не зареєстрований у встановленому законом порядку, також відсутній поліс страхування цивільного відповідача, на підстав чого відносно позивача було складено адміністративні матеріали за порушення ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 -КУпАП. Транспортний засіб -мопед ХОНДА затримано на майданчик тимчасового затримання.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 005436, складеної 01.04.2020 р., інспектором Овідіопольського ВП ГУНП в області старшим лейтенантом поліції Швець А.С. на позивача ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. в порядку ст. 36 КУпАП, за те, що 01.04.2020 р. о 07:40 год. водій ОСОБА_1 керував мопедом «Ноnda Dio», без посвідчення водія відповідної категорії, а саме: А-1, чим порушив п. 2.1 ПДР (порушення правил дорожнього руху), за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 17).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 005437, складеної 01.04.2020 р., інспектором Овідіопольського ВП ГУНП в області старшим лейтенантом поліції Швець А.С. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 01.04.2020 р. о 07:40 год. водій ОСОБА_1 керував мопедом «Ноnda Dio», не зареєстрованим в установленому законом порядку, чим порушив п. 30.1 ПДР (порушення правил дорожнього руху), за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 18).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 005438, складеної 01.04.2020 р., інспектором Овідіопольського ВП ГУНП в області старшим лейтенантом поліції Швець А.С. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 01.04.2020 р. о 07:40 год. позивач керував мопедом «Ноnda Dio», без полісу страхування цивільно правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 ПДР (порушення правил дорожнього руху), за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 19).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що при керуванні мопедом водій повинен мати при собі «техпаспорт» на мопед, посвідчення водія і страховий поліс, відсутність яких є порушенням чинного законодавства та підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП. адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VlIl "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як було зазначено вище, відносно ОСОБА_1 було складено три постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху: за ч. 6 ст. 121 КУпАП (серія ДП018 №005437), ч. 1 ст. 126 КУпАП (серія ДП018 № 005438) та ч. 2 ст. 126 КУпАП (серія ДП018 № 005436), а саме : за використання транспортного засобу без реєстрації, керування транспортним засобом без відповідної категорії, а також за відсутність полісу цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно підпунктом "а" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1, однак такі документи ОСОБА_1 працівникам поліції пред`явлено не було.

Як вбачається з рапорту інспектора Овідіопольського ВП Швеця А.С., а також додатків, наданих позивачем до адміністративного позову, а саме: копії водійського посвідчення, вбачається, що ОСОБА_1 не пред`явив поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також не має права керувати транспортним засобом категорії А1. внаслідок чого працівниками поліції було правомірно складено адміністративні матеріали за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно із пунктом 30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд вірно дійшов висновку про те, що будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів, а тому мопед марки «Honda», об`ємом двигуна 49.9 куб.см., який належить позивачу - є механічним транспортним засобом, до якого застосовуються вищевказані норми Закону, в тому числі щодо обов`язкового страхування механічного транспортного засобу.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Колегія суддів враховує висновок Конституційного Суду України, який викладений у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, згідно якого скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

У вказаному рішенні міститься висновок про те, що положення, зокрема ч. 1 ст. 268 КУпАП, є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

На час розгляду конституційного подання і прийняття вказаного рішення, Кодексом України про адміністративні правопорушення не було передбачено застосування скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 121, 126 КУпАП.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що набув чинності з 08 серпня 2015 року були внесені зміни до ст. 258 КУпАП у частині визначення випадків, у яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, а накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваних постанов, колегія суддів не бере до уваги та зазначає, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірних рішень і, як наслідок, про їх скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваних постанов не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

За таких обставин судова колегія вважає, що докази порушення відповідачем процедури винесення постанов про накладання адміністративного стягнення відсутні, а тому висновки суду першої інстанції щодо дотримання інспектором поліції вимог КпАП України при розгляді справи є обґрунтованими, що, з огляду на встановлені вище фактичні обставини, свідчить про те, що оскаржувані постанови є правомірними, прийнятими у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому не підлягають скасуванню.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статей, за якими позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанови винесені уповноваженою особою, яка мала право розглядати справи про адміністративні правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Крім того, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Процесуальним законом не передбачено право суду за наслідками розгляду такої категорії справ визнання протиправними дії, або вирішення інших похідних вимог.

Відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно ч.2 ст. 7 Закону України Про судовий збір у випадках, установлених п. 1 ч. цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених ч. 1 цієї статті, - повністю.

Згідно матеріалів справи, розмір надміру сплаченого апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 1261,40 грн., підтверджується платіжним дорученням від 29.05.2020 року № 47 про сплату судового збору у розмірі 630,20 грн. та платіжним дорученням від 29.05.2020 року № 48 про сплату судового збору у розмірі 630,20 грн., а тому він підлягає поверненню.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 травня 2020 року залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги згідно платіжного доручення від 29.05.2020 року № 47 на суму 630,20грн. та платіжного доручення від 29.05.2020 року № 48 на суму 630,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 16.07.2020р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.