Справа № 620/1431/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/1431/20

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо неврахування періоду роботи ОСОБА_1 з 27.07.1984 по 16.08.1985 в районах Крайньої Півночі до трудового (страхового) стажу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області врахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді теслі в районах Крайньої Півночі з 27.07.1984 по 16.08.1985 та призначити пенсію по 3 групі інвалідності загального захворювання з урахуванням вказаного стажу з дня подання заяви про призначення пенсії 27.11.2019.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність дій відповідача, оскільки ним було подано останньому належним чином оформлену трудову книжку, в якій зазначені відомості щодо роботи позивача у період з 27.07.1984 по 16.08.1985, містяться посилання на накази про прийняття його на роботу і про звільнення з роботи, вказаний період роботи засвідчений підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, де він працював. Також звернув увагу суду на той факт, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а позивач не повинен нести тягар відповідальності через можливе порушення посадовими особами підприємств інструкції щодо заповнення трудової книжки.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 05.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити, зазначивши, що необхідний для призначення пенсії по інвалідності стаж складає 15 років. Відповідно до наданих позивачем документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 14 років 8 місяців 6 днів. До стажу роботи не було враховано період роботи з 27.07.1984 по 16.08.1985 (записи 14-15 трудової книжки), оскільки записи у трудовій книжці містять неточності, а саме: дата звільнення зазначена «16.08.1985», а дата наказу про звільнення зазначена як «24.04.1985». При цьому відповідач зазначив, що у разі звільнення запис у трудову книжку вноситься у день звільнення і повинен точно відповідати тексту наказу. Позивачу було запропоновано надати уточнюючу довідку про вищевказаний період роботи, однак останній такої довідки не надав. Крім того позивачем до Головного управління подано заяву з проханням «не враховувати період роботи з 27.07.1984 по 16.08.1985 до надання необхідних документів. За таких обставин вважає, що відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (15 років).

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що запис щодо періоду його роботи з 27.07.1984 по 16.08.1985 був чітко відображений в його трудовій книжці без жодних виправлень, містив посилання на накази про прийняття на роботу і про звільнення з роботи, завірений підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, однак відповідач безпідставно не врахував спірний період до стажу його роботи, що призвело до того, що на сьогоднішній день позивачу пенсія призначена з 18.05.2020 та він недоотримав майно, а саме грошові кошти у вигляді пенсії з 27.11.2019.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2019 є інвалідом III групи загального захворювання з ураженням, що підтверджується копією виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ №498898 (а.с.7).

Досягнувши пенсійного віку, 27.11.2019 позивач звернувся до Городнянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою про призначення пенсії по 3 групі інвалідності внаслідок загального захворювання. На підтвердження наявного страхового стажу додав розрахунок стажу, обчислений Ріпкинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України, відповідно до якого стаж позивача становить 15 років 3 місяці 11 днів (а.с.32).

Відповідач листом від 18.02.2020 за №2500-0226-8/3167 повідомив позивачу, що за інформацією відділу з питань перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Чернігівській області його страховий стаж складає 14 років 8 місяців 6 днів. В разі надання додаткових документів до 26.02.2020 буде вирішено питання щодо призначення або відмови в призначенні пенсії по 3 групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.15-16).

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив зазначити конкретні періоди його трудової діяльності, які не враховані до страхового стажу (а.с.20).

Листом від 31.03.2020 №805-944/3-02/8-2500/20 відповідач повідомив позивачу, що період його роботи з 27.07.1984 по 16.08.1985 не зараховано до страхового стажу, оскільки у трудовій книжці у записах №14 та №15 є розбіжності, загальний страховий стаж становить 14 років 8 місяців 6 днів, у зв`язку з чим позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (протокол від 25.02.2020) через відсутність необхідного страхового стажу не менше 15 років (а.с.17-19).

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо неврахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі до трудового (страхового) стажу, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно з положеннями Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Якщо міжнародним договором України встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, визначеного статтею 32 Закону №1058-IV.

Як випливає зі статті 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини 1 статті 26 Закону №1058-IV.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом встановлено, що станом на момент подання заяви про призначення пенсії 27.11.2019 позивачу виповнилося повних 61 рік та, згідно з поданими ним документами його страховий (загальний) стаж, на момент подачі заяви, складає 14 років 8 місяців 6 днів. При цьому відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано період його роботи з 27.07.1984 по 16.08.1985, оскільки у трудовій книжці у записах №14 та №15 є розбіжності, а саме: дата звільнення зазначена «16.08.1985», а дата наказу про звільнення зазначена як «24.04.1985».

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 12.12.2019 у справі №404/7457/16-а, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається з трудової книжки позивача від 11.12.1978 серії БТ-І №3833010, з 27.07.1984 по 16.08.1985 ОСОБА_1 працював теслею четвертого розряду вахтово-експедиційним методом в Управлінні будівництва Нижньовартовської ГРЕС у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (записи №14 та №15) (а.с.10-14).

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Згідно з пунктом 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 зараховувати за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 07.11.2019 у справі №341/1327/17, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з доводами позивача про надання відповідачу належним чином оформленої трудової книжки, в якій зазначені відомості щодо роботи позивача у період з 27.07.1984 по 16.08.1985, містяться посилання на накази про прийняття його на роботу і про звільнення з роботи, вказаний період роботи засвідчений підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, що свідчить про протиправність дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо неврахування періоду роботи ОСОБА_1 з 27.07.1984 по 16.08.1985 в районах Крайньої Півночі до трудового (страхового) стажу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2020 відповідач призначив позивачу пенсію по інвалідності (3 група, загальне захворювання), страховий стаж 15 років 7 місяців 21 день, взявши до уваги архівні довідки Архівного відділу Адміністрації Нижньовартовського району від 24.04.2020 №№579, 580, надані на запити пенсійного органу від 18.03.2020 №№176/02 (а.с.52-56).

Посилання відповідача на наявність заяви позивача з проханням «не враховувати період роботи з 27.07.1984 по 16.08.1985 до надання необхідних документів» (а.с.47) суд відхиляє, оскільки вказана заява не є підставою для неврахування вказаного періоду за наявності документу, який підтверджує такий період роботи заявника.

За таких обставин суд вважає, що на момент подання 27.11.2019 заяви про призначення пенсії по інвалідності позивач мав необхідний вік 60 років та стаж 15 років, у зв`язку з чим відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії по інвалідності через відсутність необхідного стажу роботи (15 років).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

Враховуючи, що із заявою про призначення пенсії по інвалідності позивач звернувся 27.11.2019, що не заперечує і сам відповідач у своїх листах і відзиві на позов, і у адміністративному позові позивач просить зобов`язати відповідача призначити йому пенсію по інвалідності з 27.11.2019, то саме з цієї дати його права підлягають відновленню шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо неврахування періоду роботи ОСОБА_1 з 27.07.1984 по 16.08.1985 в районах Крайньої Півночі до трудового (страхового) стажу та зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області врахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді теслі в районах Крайньої Півночі з 27.07.1984 по 16.08.1985 і призначити пенсію по 3 групі інвалідності загального захворювання з урахуванням вказаного стажу з дня подання заяви про призначення пенсії 27.11.2019.

За приписами вимог пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В силу положень статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування періоду роботи ОСОБА_1 з 27.07.1984 по 16.08.1985 в районах Крайньої Півночі до трудового (страхового) стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області врахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді теслі в районах Крайньої Півночі з 27.07.1984 по 16.08.1985 та призначити пенсію по 3 групі інвалідності загального захворювання, з урахуванням вказаного стажу, з дня подання заяви про призначення пенсії 27.11.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Суддя В.В. Падій