Справа № 9901/411/18
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 липня 2020 року

Київ

справа №9901/411/18

адміністративне провадження №Зв/9901/101/20

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Білак М.В.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року за виключними обставинами у справі №9901/411/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

29 грудня 2017 ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 30 листопада 2017 року №3879/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Соснівського районного суду міста Черкас на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року, залишеним без змін, постановою Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

15 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №9901/411/18 з підстав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши матеріали зазначеної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам КАС України, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Відповідно до пунктів 5 та 6 частини другої статті 364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

У поданій заяві про перегляд рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року за виключними обставинами, ОСОБА_1 як на виключну обставину посилається на Рішення Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року №7-р/2020.

Водночас подана заява не містить відповідного обґрунтування для перегляду рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №9901/411/18 за виключними обставинами.

Як зазначалось, пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України передбачено, що підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року №7-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) статтю 375 Кримінального кодексу України.

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається, що Верховний Суд, вирішуючи спір, застосовував (не застосовував) до спірних правовідносин статтю 375 Кримінального кодексу України, яку в подальшому визнано неконституційною Конституційним Судом України.

Водночас, обґрунтовуючи наявність обставин, які на думку заявника є виключними в розумінні статті 361 КАС України, останній зазначає, що в мотивувальній частині свого Рішення від 11 червня 2020 року №7-р/2020 Конституційний Суд України зробив такі висновки:

- про неможливість притягнення судді до відповідальності за факт постановлення ним судового рішення, яке, за суб`єктивним розумінням слідчого, прокурора або будь-якої іншої особи (на думку заявника - Вищої ради правосуддя та окремих її членів) є "неправосудним" (зокрема, у разі незгоди з цим рішенням);

- Конституція України не наділяє інші органи державної влади (зокрема Вищу раду правосуддя) повноваженнями щодо перевірки судового рішення в позасудовому порядку;

- остаточне судове рішення не може бути переглянуто, крім встановлених процесуальними законами випадків його перегляду відповідним судом, що виключає можливість оцінювати таке рішення слідчим, прокурором при вчиненні ними дій, які мають наслідком притягнення суд ді до кримінальної відповідальності.

Також заявник зазначає, що в розглядуваному випадку Вища рада правосуддя вдалась до оцінки судових рішень, «винесених» заявником, чого не мала права робити, що і було зафіксовано у вказаному Рішенні Конституційного Суду України.

Проте наведені заявником обставини, а саме висновки Конституційного Суду України, не є виключними обставинами в розумінні статті 361 КАС України, більше того, не є підставою для перегляду рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки визнана Конституційним Судом України неконституційною стаття 375 Кримінального кодексу України не застосовувалась Верховним Судом під час вирішення спору ОСОБА_1 з Вищою радою правосуддя у справі №9901/411/18.

Натомість доводи ОСОБА_1 , викладені в його заяві про перегляд рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року за виключними обставинами, зводяться до порушення, на думку заявника, судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи та свідчить про фактичну незгоду заявника з ухваленими рішеннями.

Отже, заявнику необхідно зазначити інші обставини, які є виключними, та якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у зв`язку з такими обставинами, а також надати до суду докази, які б могли підтвердити наявність цих обставин.

Відповідно до частини третьої статті 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

На підставі частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання визначених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи зазначене, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року за виключними обставинами необхідно залишити без руху для усунення її недоліків.

Суд також звертає увагу, що 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю тощо.

Зазначеним законом доповнено розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Керуючись статтями 169, 361-364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року за виключними обставинами у справі №9901/411/18 - залишити без руху.

Надати заявнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви. Роз`яснити, що у перебіг установленого строку не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

М.В. Білак,

Суддя Верховного Суду