Справа № 420/3629/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3629/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Одеса

У залі судових засідань №18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Вішневського О.Л.

представника відповідача - Палтека В.В.

представника відповідача - не з`явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені, - ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС в Одеській області щодо не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2421602 грн. за період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ за період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року в сумі 363638,37 грн.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов, відповіді на відзиви відповідачів обґрунтовані позивачем тим, що податкове повідомлення-рішення, на підставі якого позивачу відмовлено в бюджетному відшкодуванні ПДВ скасовано у судовому порядку та рішення суду набрало законної сили 20.08.2018 року, тобто, податковий орган 21.08.2018 року мав внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача, однак таких дій податковий орган не вчинив, а бюджетне відшкодування ПДВ надійшло на рахунок підприємства 17 травня 2019 року. Таким чином, позивач наполягає на тому, що на прострочену бюджетну заборгованість має бути нарахована та сплачена пеня за період з 29.08.208 року по 17.05.2019 року в розмірі 120% облікової ставки НБУ. Позивач не погоджується з твердженнями податкового органу щодо набрання чинності рішенням суду пізніше з підстав прийняття апеляційної скарги відповідача після набрання чинності рішенням.

Представник відповідача ГУ ДФС в Одеській області в судове засідання з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається що відповідач позов не визнає, оскільки рішення суду про скасування податкового повідомлення-рішення було оскаржено після повернення апеляційної скарги податковому органу, ця апеляційна скарга була прийнята до провадження та тільки 13 грудня 208 року апеляційний розгляд завершений та рішення суду набрало законної сили, а тому до цієї дати прострочена бюджетна заборгованість відсутня. Щодо періоду до 17.05.2019 року відповідач зазначає, що формування реєстру заяв здійснюється ДФС, відповідач не є адміністратором Реєстру, а тому з його боку не допущено будь-якої протиправної бездіяльності.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки бюджетне відшкодування стає доступним органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, відповідач не може нести відповідальність за дії інших державних органів, відповідач погоджується, що до грудня 2018 року ця сума не була узгодженою, тощо.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідачів, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що 20 жовтня 2017 року Приватним акціонерним товариством «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» подана декларація з податку на додану вартість за вересень 2017 року з заявою про відшкодування на поточний рахунок позивача від`ємного значення ПДВ в розмірі 2421602 грн.

ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна позапланова перевірка та складений акт №1895/15-32-12-06 від 15.12.2017 року про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 2421602 грн., а також винесене за результатами цієї перевірки податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017 року №.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року у справі №815/426/18 податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017 року № визнано протиправним та скасоване, а 20.08.2018 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області повернуто, тобто, з 20.08.2018 року, у відповідності до ст. 255 КАС України, рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/426/18 набрало законної сили.

В подальшому ГУ ДФС в Одеській області повторно подана апеляційна скарга на рішення по справі №815/426/18, яка прийнята апеляційним судом до свого провадження 11.10.2018 року та за результатами апеляційного провадження 13.12.2018 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга ГУ ДФС в Одеській області залишена без задоволення, а рішення у справі №815/426/18 без змін.

Відповідно до положень п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України У разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Згідно з абз. ґ) п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Оскільки Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року у справі №815/426/18, яким скасоване податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017 року №, набрало законної сили з 20.08.2018 року, відповідно до положень ст. 200 Податкового кодексу України, ГУ ДФС в Одеській області мало внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Однак, ані наступного дня з моменту отримання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду, ані до подачі повторної апеляції, ані після розгляду апеляції П`ятим апеляційним адміністративним судом, ГУ ДФС не внесло до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника з 20.08.2018 року, тобто, з дати набрання рішенням по справі №815/426/18 законної сили.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Таким чином, позивач мав отримати бюджетне відшкодування ПДВ на свій поточний рахунок 28.08.2018 року, однак фактично отримав бюджетне відшкодування 17 травня 2019 року, про що свідчить виписка з банку, наявна в матеріалах справи.

Згідно з п. 200.17, 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки в період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року перед платником податків існувала заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2421602 грн., на таку суму мала бути нарахована пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені.

Згідно рішення Правління НБУ від 12 липня 2018 року №443-рш облікова ставка станом на 29.08.2018 року складає 17,5% річних, 120% від цієї ставки складає 21%, заборгованість існувала 261 день, а тому сума пені складає 363638,37 грн.

При виплаті позивачу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, йому не було перераховано пеню в розмірі 363638,37 грн., а тому бездіяльність ГУ ДФС в Одеській області щодо не нарахування позивачу такої пені є протиправною та така пеня підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Суд звертає увагу, що саме на податковому органі лежить обов`язок нарахування такої пені, як на органі, який здійснює функцію держави в сфері оподаткування, що узгоджується з позицією Верховного Суду в рішенні від 12.03.2019 року у справі №808/2689/15.

Відповідно до п. п. 6 п. 16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 3 серпня 2011 року Органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Враховуючи, що пеня стягується не з суб`єкта владних повноважень, ефективним способом захисту порушених прав позивача є саме стягнення пені з Державного бюджету України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постановах від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15, від 27.05.2019 року у справі №82620661/15.

Твердження ГУ ДФС в Одеській області щодо дати початку нарахування пені з моменту отримання рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 року та набрання рішенням у справі №815/426/18 з цієї дати, оскільки апеляційна скарга була повторно подана та розглянута, суд вважає не обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

При цьому повторне подання апеляційної скарги та поновлення строків на апеляційне оскарження є підставою у відповідності до ст. 300 КАС України для зупинення дії оскаржуваного рішення, про що зазначається в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, однак це не змінює дату набрання рішенням законної сили та апеляційним судом зупинення дії оскаржуваного рішення не здійснювалося.

Крім того, з 20.08.2018 року до 11.10.2018 року, тобто, до дати відкриття апеляційного провадження, податковим органом не здійснювалися дії у відповідності до Податкового кодексу України щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, при тому, що рішення суду у справі №815/426/18 набрало законної сили 20.08.2018 року.

Щодо тверджень відповідача про те, що з моменту отримання рішення суду до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться дані про узгодження суми бюджетного відшкодування платника, суд також не приймає до уваги, оскільки відповідно до абз. ґ) п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення, хоча і вносяться ці дані дійсно пізніше.

Щодо тверджень податкового органу про те, що ГУ ДФС в Одеській області не є адміністратором Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування такого реєстру здійснюється автоматично на підстави баз даних ДФС та Казначейства, суд їх також вважає не обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3, 4 «Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №26 від 25.01.2017 року формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства

Орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Зазначений порядок не містить положень про те, що тільки центральний орган виконавчої влади - ДФС України вносить будь-які дані до Реєстру.

За твердженнями відповідача він тільки повідомляє ДФС України про обставини, зокрема, узгодження суми бюджетного відшкодування, а ДФС України вносить такі дані, однак, суд звертає увагу, що відповідачем не обґрунтовано алгоритм таких дій нормами законодавства та не надано доказів вчинення будь-яких дій, пов`язаних з внесення до Реєстру даних про узгодження суми бюджетного відшкодування після скасування податкового-повідомлення рішення.

Щодо тверджень відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про те, що їх провини у несвоєчасному отриманні позивачем бюджетного відшкодування не має, що має бути певний алгоритм дії для повернення бюджетного відшкодування, тощо, суд їх не приймає до уваги, оскільки позивач не просить визнати протиправними дії або бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, нарахування пені регулюється положеннями ст. 200 Податкового кодексу України та висновки Верховного Суду у справах такої категорії свідчать що належним способом захисту прав позивача, в даному випадку, має бути саме стягнення суми пені з Державного бюджетну України саме в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, яке є орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд вважає, що відповідач ГУ ДФС в Одеській області не довів правомірність своєї бездіяльності та бездіяльність цього відповідача призвела до безпідставної невиплати позивачу пені, яка мала бути нарахована на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином у суду є всі підстави для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені в розмірі 363638,37 грн.

Суд звертає увагу, що позивачем в прохальній частині позову зазначено про бездіяльність відповідача щодо нарахування пені за період з 20.08.2018 року по 17.05.2019 року, однак суд рахує це технічною помилкою, оскільки стягнути позивач просить пеню за період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року та в позові описує саме цей період.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак», у відповідності до ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» (вул. Аеродромне шосе, б. 2б, м. Ізмаїл, Одеська область, 68610, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (вул. Садова, 1-А, м. Одеса, 65023, ) про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС в Одеській області щодо не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2421602 грн. за період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ за період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року в сумі 363638,37 грн. задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС в Одеській області щодо не нарахування Приватному акціонерному товариству «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2421602 грн. за період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» пеню за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ за період з 29.08.2018 року по 17.05.2019 року в сумі 363638,37 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» (вул. Аеродромне шосе, б. 2б, м. Ізмаїл, Одеська область, 68610, ) сплачений судовий збір у розмірі 5460 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17.07.2020 року.

Суддя Л.І. Свида

.