Справа № 200/1488/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа № 200/1488/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача Гаврихіва В.В., представників відповідача Кришталь В.І. та Домненко В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року (повний текст складено 26 травня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/1488/20-а (суддя в 1 інстанції Аканов О.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Десятого воєнізованого гірничорятувального загону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Десятого воєнізованого гірничорятувального загону (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо неузгодження плану ліквідації аварії на ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта Білицька», шахта «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта «Піонер» та зобов`язання узгодити план ліквідації аварії на ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта Білицька», шахта «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта «Піонер» на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 грудня 2019 року відповідачем листами № 03/1-7-1687, № 03/1-7-1689 позивачу відмовлено в погодженні плану ліквідації аварій на ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта Білицька» на 1 півріччя 2020 року, а також на шахті «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

28 грудня 2020 року відповідачем листом № 03/1-7-1868 позивачу відмовлено в погодженні плану ліквідації аварій на ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта «Піонер» на перше півріччя 2020 року.

Не погодившись із діями та бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 200/1488/20-а провадження було закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого суду в порядку господарського судочинства.

Не погодившись з такою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданнями адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. На думку позивача, даний спір є публічно-правовим спором щодо бездіяльності відповідача при здійсненні ним делегованих публічно-владних управлінських функцій.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечували представники відповідача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У частині 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

За правилами частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Колегія суддів зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до статті 29 Гірничого Закону для здійснення екстрених і невідкладних заходів на підприємствах вугільної та гірничої галузей для рятування людей, гасіння пожеж, ліквідації наслідків вибухів, раптових викидів вугілля та газу, обвалів гірничих порід і виконання інших робіт, що потребують застосування засобів захисту органів дихання та спеціального оснащення, а також контролю та нагляду за здійсненням власником (керівником) гірничого підприємства профілактичних заходів щодо запобігання аваріям на гірничих підприємствах створюються державні воєнізовані аварійно-рятувальні служби (формування).

Статтею 27 Гірничого Закону встановлено, що на кожному гірничому підприємстві, розташованому в гірничих виробках, складається план ліквідації аварій, який містить систему оповіщення про аварії, заходи з рятування працюючих на підприємстві, з евакуації населення та. ліквідації можливих аварій у початковій стадії та розподіл обов`язків між окремими особами, зайнятими ліквідацією аварій.

План ліквідації аварій розробляється, узгоджується та затверджується керівником (головним інженером) гірничого підприємства відповідно до вимог правил безпеки.

Згідно пункту 6 глави 3 розділу IV Правил безпеки у вугільних шахтах, затв. наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22.03.2010 № 62, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 р. за № 398/17693, для кожної шахти згідно з чинним законодавством має бути складений план. План розробляється кожні 6 місяців головним інженером шахти і командиром гірничорятувального взводу, погоджується з командиром загону ДАРС (ДВГРС) і затверджується технічним керівником гірничого підприємства (шахти).

Відповідно до пункту 2.1 Положення про Державну воєнізовану гірничорятувальну службу у вугільній промисловості України, затв. наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19.10.2012 р. № 815, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2012 р. за № 1871/22183, (далі - Положення № 815) основними завданнями ДВГРС на підприємствах, які обслуговуються, є: проведення аварійно-рятувальних робіт під час виникнення надзвичайних ситуацій; ліквідація надзвичайних ситуацій та окремих їх наслідків; виконання робіт із запобігання виникненню та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та щодо захисту від них працівників та територій підприємств; захист навколишнього природного середовища та локалізація зони впливу шкідливих і небезпечних факторів, що виникають під час аварій та катастроф.

У відповідності до п. 2.2 Положення № 815 основними функціями ДВГРС відповідно до покладених на неї завдань є, зокрема, участь у розробленні та погодженні планів реагування на надзвичайні ситуації на об`єктах та територіях, що обслуговуються.

Згідно пункту 3.1 Положення № 815 ДВГРС у разі здійснення заходів щодо запобігання виникненню і ліквідації надзвичайних ситуацій та мінімізації їх наслідків має право: обстежувати з метою профілактики виникнення аварій об`єкти і території, що обслуговуються; подавати керівникам і власникам підприємств, що обслуговуються, письмові пропозиції щодо поліпшення протиаварійного захисту об`єктів і підвищення готовності до рятування людей та ліквідації аварій, а також усунення виявлених порушень щодо провітрювання шахт, пилогазового режиму, відхилень від проектів з протипожежного захисту шахт та попередження пожеж від самозаймання вугілля та здійснювати контроль за їх виконанням; скасовувати власні погодження планів ліквідації аварій підприємств у цілому або їх окремі позиції у разі їх невідповідності фактичному становищу на об`єкті, що обслуговується, або неможливості виконання їх оперативної частини; вносити пропозиції керівникам підприємств, що обслуговуються, про вжиття впливу до працівників та посадових осіб, які систематично порушують вимоги нормативно-правових актів з питань охорони праці; вживати невідкладних заходів щодо припинення виконання робіт, експлуатації машин та механізмів при наявній загрозі життю людей або при виникненні аварій; брати участь у роботі комісій з розслідування причин виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах і підприємствах, що обслуговуються.

За приписами пункту 1 розділу 1 «Положення про Десятий воєнізований гірничорятувальний загін», затв. наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 13 грудня 2019 року № 510 (далі - Положення про 10 ВГРЗ) 10 ВГРЗ є професійним гірничорятувальним підрозділом Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України (далі - ДВГРС), входить до складу ДВГРС та належить до сфери управління Міністерства енергетики та захисту довкілля України (далі - Уповноважений орган управління).

Згідно з пунктом 4 розділу 1 Положення про 10 ВГРЗ, організаційна правова форма господарювання 10 ВГРЗ - державна організація. Отже, 10 ВГРЗ є юридичною особою публічного права (пункт 1 розділу III Положення про 10 ВГРЗ) та здійснює господарську діяльність у відповідності до нормативно-правої бази в Україні.

Порядок здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2017 року № 5, за приписами пункту 2 якого обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до договору.

Згідно пункту 6 цього Порядку обслуговування здійснюється на підставі відповідного договору, що укладається між суб`єктом господарювання та аварійно-рятувальною службою, за письмовим зверненням уповноваженої особи суб`єкта господарювання до відповідної аварійно-рятувальної служби з одночасним поданням відомостей, визначених за результатами ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, декларації безпеки та плану локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, які підлягають обслуговуванню.

Отже, основною умовою погодження плану ліквідації аварій на вищезазначених підприємствах з боку аварійно-рятувальної служби, яка здійснює обслуговування, є наявність погодженого та укладеного між сторонами договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування суб`єкта господарювання (далі - договір обслуговування). Погодження плану ліквідації аварії тільки на ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта Білицька», шахта «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», «Шахта «Піонер» порушує пункт 6 Порядку № 5.

У той же час, колегією суддів встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, що в провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа № 905/451/19 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» до Десятого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України про врегулювання розбіжностей до договору на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та визнання укладеним зазначеного договору в редакції позивача.

Колегія суддів зазначає, що врегулювання спору господарським судом стосовно істотних умов договору обслуговування між сторонами та погодження плану ліквідації аварій є взаємопов`язаними. Тож, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірні правовідносини, що склалися між сторонами по даній справі є господарсько-правовими.

Колегія суддів вважає, що узгодження плану ліквідації аварії, який є предметом позову у цій справі, не належить до владних управлінських функцій відповідача, а тому доводи позивача про те, що даний спір є публічно-правовим колегією суддів не прийнято до уваги.

Частиною 3 статті 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження в адміністративній справі, оскільки вищезазначений спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу позивача, що рішення про закриття провадження у справі не обмежує у реалізації його права в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно норм частини першої статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 200/1488/20-а залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 200/1488/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв