Справа № 300/1317/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2020 р. справа № 300/1317/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 (надалі - відповідач), в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.07.2020, просить визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61513383 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020 у виконавчому провадженні ВП №61513383.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2, всупереч вимог частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 61513383 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буршацького І.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УНО КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 13578,04 грн. Також відповідач безпідставно прийняв постанову від 18.03.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 61513383. Обґрунтовуючи протиправність зазначених постанов від 11.03.2020 та від 18.03.2020 у виконавчому провадженні № 61513383 позивач зазначив, що згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Так, місце проживання позивача: АДРЕСА_1 . Натомість виконавчим округом приватного виконавця ОСОБА_2 визначено місто Київ, в якому позивач ніколи не проживав та не має майна. За вказаних обставин, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 безпідставно прийняв до виконання виконавчий документ, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження № 61513383 від 11.03.2020 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 61513383 від 18.03.2020 підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 19.06.2020 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.

09.07.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 в судове засіданні 20.07.2020 не з`явився. 16.07.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду позивач подав клопотання від 14.07.2020 про розгляд справи без його участі (а.с. 37).

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 в судове засіданні 20.07.2020 не з`явився, відзиву на позовну заяву та копій матеріалів виконавчого провадження суду не подав.

Суд зазначає, що особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ визначені статтею 269 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), відповідно до частини 1 якої, у справах, визначених, в тому числі, статтею 287 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні (частина 2 статті 269 КАС України).

Отже, повідомлення сторін про розгляд даної справи, зокрема визначеної статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено вчасно, оскільки такі правовідносини врегульовані спеціальною статтею 269 КАС України.

При цьому, особливості розгляду окремих категорій адміністративних справ, в тому числі, що визначені статтею 287 КАС України закріплені, зокрема, в статті 268 КАС України, відповідно до частини 3 якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Окрім цього, частиною 4 вказаної статті встановлено 10-денний строк на розгляд такої справи після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 6 статті 162 КАС України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за такої явки сторін та на підставі наявних матеріалів справи.

Щодо строку звернення до суду, то суд зазначає таке.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, в тому числі строки звернення до суду, визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд вважає, що з огляду на вищевказані норми Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження", право позивача на звернення до суду з цим позовом можливе протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, оскільки вказаний строк встановлює більш сприятливі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, документи виконавчого провадження надсилаються за адресою місця проживання чи перебування або місцезнаходження, зазначеною у виконавчому документі.

В позовній заяві позивач зазначив про те, що не отримував від приватного виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 жодних листів, повідомлень та процесуальних документів у виконавчому провадженні № 61513383, а тому не знав про існування відкритого виконавчого провадження № 61513383.

04.06.2020 після отримання роботодавцем позивача постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 61513383 та просив надіслати копії всіх матеріалів виконавчого провадження на адресу позивача (а.с. 12). Поштове відправлення приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 отримав 12.06.2020, що підтверджується відомостями про відстеження поштового відправлення (а.с. 24).

Зважаючи на те, що відповідач не виконав вимоги ухвали суду про відкриття провадження від 09.07.2020 щодо копій матеріалів виконавчого провадження, а також запроваджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», позивачем не пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначених статтями 268, 269, 271, 287 КАС України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.

20.02.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буршацький І.В. видав виконавчий напис № 2751 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УНО КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 13578,04 грн. за кредитним договором від 16.08.2012, укладеним з ПАТ «АЛЬФА-БАНК», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УНО КАПІТАЛ».

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «УНО КАПІТАЛ» як стягував звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буршацький І.В. за № 2751 від 20.02.2020.

11.03.2020 на виконання вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буршацький І.В. за № 2751 від 20.02.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 61513383, що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

18.03.2020 відповідач прийняв постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 61513383, згідно якої звернено стягнення на доходи позивача, які отримує ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (а.с. 8-10).

Вважаючи протиправними зазначені постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №61513383 від 11.03.2020 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020 у виконавчому провадженні ВП №61513383, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статі 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця ОСОБА_2 визначено: м. Київ.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчий округ, на території якого відповідач здійснює діяльність є м. Київ, тоді як місце проживання боржника (позивача) з 15.02.1996 є: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 03.02.1996 (а.с. 5).

Будь-яких відомостей про існування майна ОСОБА_1 , з місцезнаходженням в місті Києві, суду не надано.

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, приватний виконавець ОСОБА_2 був зобов`язаний згідно з вимогами пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. Однак відповідач всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 61513383 від 11.03.2020 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Презумпція винуватості, встановлена частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

В даному випадку, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 не надав суду будь-яких доказів того, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 61513383 від 11.03.2020 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020 прийняті відповідачем на підставі закону, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, з врахуванням права позивача на участь в прийнятті рішення.

З огляду на вказане, постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 61513383 від 11.03.2020 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020 є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 належить задовольнити: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 61513383 від 11.03.2020; визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020 у виконавчому провадженні № 61513383.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 1-1783К від 12.06.2020 про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 1) та квитанцію № 12 від 03.07.2020 про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 23).

З огляду на задоволення позову, позивачу належить відшкодувати за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 1681,60 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 61513383 від 11.03.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2020 у виконавчому провадженні № 61513383.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2.

Суддя Главач І.А.