Справа № 200/8454/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року справа №200/8454/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 200/8454/19-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задоволений частково (а.с. 80-84, 121-125):

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з липня 2018 року по грудень 2018 року;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати підвищення ОСОБА_1 як учаснику бойових дій за період з січня 2019 року по лютий 2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з липня 2018 року по грудень 2018 року включно;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 підвищення як учаснику бойових дій за період з січня 2019 року по лютий 2019 року включно;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати з липня 2018 року;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено;

- допущене негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати ОСОБА_1 пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

18 листопада 2019 року судом першої інстанції позивачу надіслано виконавчий лист (а.с. 131).

Позивачем до суду подано заяву в порядку ст. 382 КАС України про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у справі № 200/8454/19-а; встановлення відповідачу строку для надання відповіді щодо виконання вказівок, зазначених в ухвалі (а.с. 168-170).

В обґрунтування заяви зазначено, що за виконавчими листами відкрито виконавчі провадження, проте рішення суду виконано частково, а саме зроблено нарахування, а виплата донарахованих коштів буде здійснена в порядку, передбаченому постановою КМУ № 649, якою затверджений Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що стало відомо з листа управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області від 16.03.2020 року. Вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовлено (а.с. 183-184).

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що на теперішній час виник потенційний ризик того, що рішення суду не буде виконано (а.с. 188-192).

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що управлінням на виконання вимог п. 5 постанови № 649 внесено інформацію за рішенням суду до Реєстру судових рішень у встановленому порядку з Постановою № 649, постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року № 20-1 «Про затвердження порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою». Інформація щодо проведення роботи Комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду Пенсійного фонду України, визначення черговості виконання рішення суду щодо доплати до пенсії, що утворилася внаслідок виконання рішення суду, не належить до компетенції Головного управління. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області вчинено всі належні дії з виконання судового рішення: нараховано компенсацію втрати частини грошових доходів, сформовано заборгованість з пенсійних виплат та внесено сформовану заборгованість до єдиного реєстру рішень, виконання яких здійснюється згідно Постанови № 649, у зв`язку з чим відсутні підстави для встановлення судового контролю (а.с. 229-234).

Позивач звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі (а.с. 238-239).

Також, позивачем подані клопотання про постановлення окремої ухвали згідно ст. 249 КАС України та ухвали про стягнення штрафу з відповідача згідно ст. 149 КАС України (а.с. 235-237, 240-243).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 370 КАС України).

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просив заявник, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 823/1265/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заявником не надано жодних доказів в підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі.

Також, суд звертає увагу, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконання рішення у цій справі.

Щодо клопотань позивача про постановлення окремої ухвали згідно ст. 249 КАС України та ухвали про стягнення штрафу з відповідача згідно ст. 149 КАС України, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

В клопотанні про постановлення ухвали про стягнення штрафу з відповідача позивач посилався на те, що відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу додано копію витягу з Реєстру судових рішень, в якому наявні дані щодо несплачених позивачу коштів в сумі 27721,79 грн. за рішенням суду у справі № 200/8454/19-а всупереч вимогам ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач не надано такі письмові докази до суду першої інстанції. Позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги ч. 8 ст. 79 КАС України, у зв`язку з чим необхідно застосувати приписи ч. 4 ст. 308 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3 ст. 79 КАС України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 79 КАС України).

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч. 10 ст. 79 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Згідно ч. 2 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч.3 ст. 149 КАС України).

Суд зазначає, що надання відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу в якості письмового доказу копії витягу з Реєстру судових рішень, в якому наявні дані щодо несплачених позивачу коштів за рішенням суду у справі № 200/8454/19-а та ненадання такого письмового доказу в суді першої інстанції не є зловживанням процесуальними правами з боку відповідача, тому відсутні правові підстави для застосування штрафу до пенсійного органу.

Суд апеляційної інстанції приймає в якості належного доказу витяг з Реєстру судових рішень, в якому наявні дані щодо несплачених позивачу коштів за рішенням суду у справі № 200/8454/19-а, оскільки відповідач не обмежений правом надання доказів тільки в суді першої інстанції. Крім того, зазначений письмовий доказ має безпосереднє значення для правильного вирішення справи.

Клопотання позивача про постановлення окремої ухвали також не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В даному випадку, пенсійний орган виконав всі залежні від нього дії, спрямовані на виконання рішення суду у справі № 200/8454/19-а: позивачу нараховано компенсацію втрати частини грошових доходів, сформовано заборгованість з пенсійних виплат та внесено сформовану заборгованість до єдиного реєстру рішень.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких зловживань процесуальними правами, порушень процесуальних обов`язків з боку відповідача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 241, 250, 286, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали та ухвали про стягнення штрафу - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 200/8454/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 15 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова