Справа № 320/5935/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 липня 2020 року м. Київ № 320/5935/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екорм» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним наказ та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод «Екорм» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Київській області від 31.03.2020 № ? яким ТОВ «Завод «Екорм» визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафної санкції та пені у розмірі 273537,99 грн.

- визнати протиправним наказ Головного управління ДПС у Київській області від 14.02.2020 № 409 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Завод «Екорм».

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За загальним правилом частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», повноваження адвоката як представника в адміністративному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Слід зазначити, що представництво в суді - це процесуальна діяльність представника, яка здійснюється в межах наявних у нього повноважень від імені та в інтересах сторін та інших експонованих осіб.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

За приписами частини 3 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Водночас, відповідно до частин 5 та 6 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Судом встановлено, що позовна заява від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екорм» підписана Калініченко Лілією Іванівною .

На підтвердження повноважень Калініченко Л.І., діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екорм» до позовної заяви додано просту довіреність, яка всупереч вимогам ч. 3 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України не підписана а ні звичайним підписом, а ні електронним цифровим підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Крім того, суд зазначає, що дана довіреність не відповідає формі якій відповідно до закону має вчинятися представництво, у довіреності не зазначено місце і дата її складання (підписання), прізвище, ім`я, по батькові (повне найменування юридичної особи), місце проживання (місцезнаходження юридичної особи) представника і особи, яку представляє представник, та не вказана посада, яку займає Калініченко Л.І. , також відсутня дата до якого часу діє довіреність та печатка Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екорм» тощо.

Також в довіреності не зазначено чітких визначених юридичних дій, які належить вчинити довіреній особі, суд звертає увагу, що дії, які належить вчинити довіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Враховуючи, що до позовної заяви додано довіреність, не встановленого зразка та не засвідчену у визначеному законом порядку, не підписану жодною особою у будь-який законодавчо визначений спосіб, суд дійшов висновку, що позовна заява підписана особою, повноваження якої не підтвердженні відповідно до вимог статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Висновок суду про те що, копії документів на підтвердження повноважень представника, не засвідчені у встановленому законом порядку, не дають права на підписання позовної заяви та ведення справи у суді узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 03.01.2018 у справі №814/4095/15, від 05.01.2018 у справі №826/7941/17, від 21.02.2018 у справі №826/11102/16, від 22.02.2018 у справі №607/6646/17, від 15.03.2018 у справі №695/3442/17, від 04.04.2018 №814/4095/15, від 10.04.2018 у справі №820/3984/17, від 12.04.2018 у справі №308/11533/17, від 08.05.2018 у справі №815/3711/17, від 31.05.2018 у справі №808/2814/17, від 28.01.2020 №320/1511/19, від 29.01.2020 №400/2863/18, від 06.02.2020 у справі №480/1431/19 та інших.

Суд також виходить з правової позиції, викладеної Верховним Судом в ухвалі від 25.05.2018 у справі №826/4872/16, відповідно до якої звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.

Крім того, частинами 1 та 3 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Суд констатує, що на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності до позовної заяви не було додано жодного доказу, що підтверджує право законного представника підписувати та подавати від імені позивача позовну заяву.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд констатує, що Законом України від 03.10.2017 № 2147-ІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017, внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в новій редакції.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як зазначалося вище, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з поданої позовної заяви, вона сформована в системі «Електронний суд» 10.07.2020 та не містить підпису особи, яка її подала.

Згідно з частинами 7 та 8 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Водночас, за змістом підпункту 15.16 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01.03.2019) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01.12.2018).

При цьому, відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Таким чином, законодавцем було надано сторонам та учасникам справи альтернативне право звернення до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами: в електронній формі через Електронний кабінет (з обов`язковим скріпленням вказаних документів власним електронним підписом) або в паперовій формі (з обов`язковим скріпленням вказаних документів власноручним підписом учасника справи чи його представника).

Обмеження, що пов`язані з використанням підсистеми «Електронний суд», у тому числі щодо подачі процесуальних документів через Електронний кабінет, є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя.

Враховуючи, що електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, перевірити підписання позову у суду за наведених обставин також немає можливості.

Таким чином, позовна заява подана через систему «Електронний суд» до функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не може вважатися позовною заявою, підписаною у встановленому законом порядку, у тому числі із використанням електронного цифрового підпису до запровадження вищезгаданої системи.

Оскільки оригіналу документа в паперовій формі до суду не надано, надісланий електронною поштою без електронного цифрового підпису позов не може вважатися таким, що підписаний позивачем.

Вказаний правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 19 серпня 2019 року у справі №160/2065/19, від 06 вересня 2019 року №520/6100/19, від 16 січня 2020 року №200/10469/19-а, від 02 квітня 2018 року по справі № 804/784/18.

Беручи до уваги, що до позовної заяви не було надано доказів, які підтверджують право законного представника підписувати від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екорм» позовну заяву, та що адміністративний позов до суду був поданий через систему «Електронний суд» до функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд дійшов висновку, що це не може вважатися позовною заявою, підписаною у встановленому законом порядку, у тому числі із використанням електронного цифрового підпису до запровадження вищезгаданої системи.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи зазначене, керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екорм» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним наказ та скасування податкового повідомлення - рішення - повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цією ухвалою, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Панченко Н.Д.