Справа № 826/12835/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Київ № 826/12835/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до Малого підприємства «Север» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2073 від 22.12.1999, наданого Малому підприємству «Север».

Ухвалами суду: від 19.08.2016 відкрито провадження в справі, призначено справу до судового розгляду; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового засідання.

В судовому засіданні 28.11.2016 вирішено здійснити розгляд справи у письмовому провадженні.

На підставі розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2017 адміністративну справу №826/12835/16 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Донця В.А.

Ухвалою суду від 18.03.2019 вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статей 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами №2073 від 22.12.1999. Листом від 07.04.2015 №02/302-0972 Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України» повідомило позивача про те, що від надрокористувачів АР Крим інформація щодо руху запасів не надходила, тобто, за доводами позивача, відповідач, як надрокористувач порушив умови дозволу, що є підставою для його анулювання.

Відповідач не забезпечив подання заперечень, відзиву, клопотань, заяв з цього приводу до суду не надходило.

З урахуванням частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду адміністративної справи по суті на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд установив:

Згідно з частиною 1 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою. (частина 3 статті 24 Кодексу України про надра).

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Згідно частиною 2 статті 26 цього ж Кодексу право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано та визначено Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, а механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр визначено Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 № 1294, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 4 Порядку №1294 передбачено, що органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.199 року Державним комітетом України по геології і використання надр Малому підприємству «Север» видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 2073. Місцезнаходження земельної ділянки надр, яка надана в користування відповідачу - Автономна Республіка Крим, Сакський район, тобто, на анексованій території.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач після анексії Криму звертався до Державної служби геології та надр України з повідомленням про невиконання або неналежне виконання зобов`язань, у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили.

Листом ДНВП «Геоінформ України» №02/302-0972 від 07.04.2015 позивача повідомлено про те, що інформація від надрокористувачів АР Крим щодо руху запасів за формою 5-гр, формою 6-гр, формою 7-гр не надходила.

Зазначене вище стало підставою для видачі Державною службою геології та надр України наказу від 19 травня 2015 року №123 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, зміст якого опубліковано в офіційному віснику «Урядовий кур`єр», а 18.03.2016 позивачем подано оголошення до офіційного вісника «Урядовий кур`єр» про прийняття рішення про припинення користування надрами у судовому порядку та роз`яснено право на надання до Державної служби геології та надр України у 15-денний строк з моменту опублікування оголошення власної позиції народкористувачів (згоду/незгоду) щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку із порушенням вимог спеціального дозволу. Будь-яких пояснень з цього приводу на адресу позивача з боку відповідача не надійшло.

За таких підстав, при зверненні до суду з цим позовом, були наявні підстави для припинення дії спеціального дозволу №2073 у судовому порядку у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків, як надрокористувача.

При цьому, відповідно до інформації щодо спеціального дозволу, розміщеної на офіційному сайті Державної служби геології та надр України станом на день розгляду справи спеціальний №2073 від 22.12.1999, виданий відповідачу, є недійсним у зв`язку з закінченням строку його дії - 22.12.2019, також наявні відомості щодо того, що надрокористувач - Мале підприємство «Север» не звертався до Державної служби геології та надр України з заявою про продовження його дії.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі закінчення встановленого строку користування надрами.

Таким чином, оскільки станом на день розгляду даної адміністративної справи спеціальний дозвіл №2073, дію якого просить анулювати позивач, є недійсним та його дія припинена, у зв`язку з закінченням встановленого строку користування надрами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (платіжне доручення від 09.08.2016 №565). Оскільки в задоволенні позову відмовлено, сторонами не надано інших доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. З дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Пунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147- VIIІ передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець