Справа № 462/4203/20
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/4203/20
УХВАЛА

17 липня 2020 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради та інспектора Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради та інспектора Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЛВ №52265 від 19.07.2019 щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 грн та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Згідно пунктів 2, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в супереч пунктів 2, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України позовна заява не містить даних щодо:

- повного прізвища, ім`я та по батькові відповідача - інспектора Управління безпеки міста Львівської міської ради;

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача - Управління безпеки міста Львівської міської ради;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки за його наявності або номер і серія паспорта;

- відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти сторін по справі;

- власне письмове підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

За змістом ч. 2 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами частин 4, 5 ст. 94 КАС України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії.

Всупереч вимог ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви позивачкою в додаток до позовної заяви не надано копії документів завірених у порядку визначеного ДСТУ 4163-2003, зокрема копії документів засвідчено без відмітки, що має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», без зазначення ініціалів та прізвища, особи, яка засвідчує копію, а також без зазначення у позовній заяві про наявність у неї або іншої особи оригіналу письмового доказу, який наданий в додаток до позовної заяви, що внаслідок виключає можливість використання їх як доказів у справі.

Крім зазначеного, позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, згідно з якою до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивачка судовий збір не сплатила.

Зокрема розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Відповідно до положень ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір», особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом з цим, в постанові від 18.03.2020 (провадження №11-1287апп18) Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статтей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.03.2020, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч. 1 ст. 133 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Правосуддя в судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривні.

Таким чином, позивачці необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн. за позовну вимогу немайнового характеру про скасування постанови, оскільки нею не надано до суду належних доказів на підтвердження обставин того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий нею адміністративний позов у встановлений законом порядку, а наведені нею обставини не є підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Також позивачка просить поновити строк на судове оскарження вказаної постанови про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка постанову оскаржує згідно з ст.287-289КУпАП.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зазначена норма відповідає п.9 ч.4 ст.169 КАС України відповідно до якої позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У позовній заяві позивачка як підставу поновлення строку на судове скарження постанови про адміністративне правопорушення від 19.07.2019 зазначає, що оскаржувану постанову вона не отримувала і дізналась про наявність такої тільки тоді, коли отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2020, однак як вбачається з позовної, що позивачка звернулась до суду лише 16.07.2020.

Крім цього, позивачкою не надано в додаток позовної заяви доказів того де, яким чином та коли саме нею було отримано другий примірник постанову (чи її копію) від 19.07.20109.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зазначена позивачкою обставина, не є поважною причиною для поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом, а тому в задоволенні заяви про поновлення строку для звернення до суду із адміністративним позовом слід відмовити, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом надання можливості повторно заявити обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджуючих документів такого.

Без усунення зазначених недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Як вбачається із наданої заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог КАС України, є підставою для залишення заяви без руху, відповідно до положень ст. 169 КАС України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення даної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.160, 161 КАС України, то таку слід залишити без руху і надати позивачці строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 160,161,169 КАС України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду із адміністративним позовом відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради та інспектора Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачці зі всіма доданими до неї документами.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя:

.