Справа № 308/6899/19
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6899/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань - Пазяк С.М.

представника позивача - Лапчак І.Я.

представника відповідача - Селеш О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Закарпатської митниці ДФС від 15 травня 2019 року у справі про порушення митних правил №2183/40800/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 410872, 59 грн.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є особою з множинним громадянством, зокрема, одночасно є громадянином України та Угорщини. Разом з тим згідно офіційної адресної картки № 110779LK від 29.05.2019 року позивач має постійне місце проживання в Угорщині, а згідно податкової картки № НОМЕР_1 від 26.05.2015 року позивачу присвоєний в Угорщині ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 .

Позивачу належить на праві власності транспортний засіб «Mersedes-Benz ML320» CDI 4MATIC, НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року виробництва.

ОСОБА_1 є виконавчим директором товариства з обмеженою відповідальністю «Віктор та Мікі», що також знаходиться в Угорщині та в якості громадянина Угорщини на вказаному транспортному засобі приїжджає у консульства Угорщини в м. Берегово та м. Ужгород для оформлення документів щодо працевлаштування громадян України у своїй угорській фірмі.

Постановою Закарпатської митниці ДФС від 15 травня 2019 року у справі про порушення митних правил №2183/40800/19 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 410872, 59 грн.

Позивач вважає, що зазначена постанова про порушення митних правил є необґрунтованою, винесеною з порушенням чинного законодавства, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності.

Так позивач переконаний, що пред`явлення ним митному органу паспорту громадянина Угорщини, надало йому можливість як нерезиденту ввезти вказаний ним автомобіль на умовах визначених ч. 1 ст. 380 МКУ та вказує на те, що згідно п.8, ч. 10 ст. 374 МКУ він звільняється від оподаткування митними платежами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з підстав, викладених у змісті позову.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, посилаючись на обґрунтування, що зазначені у відзиві на позов. Так, звертає увагу на те, що позивач має паспорт громадянина України та має також постійне місце проживання в Україні, а відтак у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України, тобто є резидентом, що зобов`язаний дотримуватись митних правил, встановлених для громадян України. Тому в даному випадку при тимчасовому ввезенні транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі, оскільки наявність у позивача громадянства ще й іншої держави не надає йому жодних переваг при перетинанні державного кордону, адже у правових відносинах в Україні він визнається тільки громадянином України. Крім того представник відповідача звертається до змісту ст. 17 Конвенції, якою визначено, що громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави -учасниці, в якій вони проживають, такі самі права та обов`язки, як і інші громадяни цієї держави. З огляду на наведені обставини сторона відповідача вважає оскаржувану постанову правомірною та такою, що винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши подані ними письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2019 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - Ясевич М.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2183/30500/19, згідно з якою громадянина України ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 410872, 59 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 13.03.2019 року через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 в режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року було ввезено автомобіль марки «Mersedes-Benz ML320» CDI 4MATIC, НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року виробництва.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 подавши під час митного оформлення транспортного засобу марки «Mersedes-Benz ML320» CDI 4MATIC, НОМЕР_3 , реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_5 , 2008 року виробництва, паспорт громадянина Угорщини та заявивши постійне місце проживання за межами України, отримав можливість ввезти вказаний транспортний засіб на умовах, визначених ст. 380 МК України, вчинив протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Таким чином зі змісту вказаної постанови слідує, що маючи статус «резидента» для перетину митного кордону на автомобілі Mersedes-Benz ML320» CDI 4MATIC, НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року виробництва, позивач використав паспорт громадянина Угорщини, заявивши митний режим «тимчасове ввезення транспортного засобу на 1 рік».

Згідно ч.2 ст.380 МК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам-нерезидентам пропуск транспортних засобів особистого користування через митний кордон України здійснюється без застосування заходів гарантування.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента».

Відповідно до ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

За змістом п.1 ст.377 МК України, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

У відповідності до ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у ст. 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ввіз на митну територію України вказаний вище транспортний засіб в режимі "тимчасового ввезення" відповідно до ст.380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред`явивши митному органу закордонний паспорт громадянина Угорщини.

Пунктом 50 ч. 1 ст. 4 МК України передбачено, що резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України," якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Угорщини. Також матеріалами справи встановлено та не заперечується позивачем, що позивач є депутатом сільської ради с. Теково, Виноградівського району, Закарпатської області та має постійне місце проживання в Україні.

Крім того в судовому засіданні представник відповідача зауважив, що належний позивачу транспортний засіб є також зазначеним у щорічній декларації

Беручи до уваги наведене та враховуючи наявність у позивача громадянства України та Угорщини, суд звертає увагу на те, що зігдно вимог чинного законодавства у спірних правовідносинах позивач визнається громадянином України.

Тобто, протоколом про порушення митних правил зафіксовано вчинення позивачем дій, що мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Таким чином, позивач, як громадянин України, при ввезенні на територію України автомобіля марки «Mercedes-Benz ML320» повинен був сплатити передбачені законодавством митні платежі.

Ст. 17 Конвенції визначено, що громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави - учасниці, в якій вони проживають, такі самі права та обов`язки, як і інші громадяни цієї держави.

Згідно ч.1 ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, який повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому, необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення визначеного законом стягнення, є доведення факту несплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За правилами ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ст. 57 глави 9 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Матеріали справи про порушення митних правил містять відомості про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем і жодних заперечень по суті питання розміру накладеного стягнення позивачем не ставиться.

Зі змісту ст. 17 Конвенції вбачається, що громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави -учасниці, в якій вони проживають, такі самі права та обов`язки, як і інші громадяни цієї держави

У відповідності до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням наведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було, а доводи ОСОБА_1 щодо наявності в нього двох громадянств України та Угорщини, на думку суду не надають йому жодних переваг при здійсненні митних оформлень, натомість позивач будучи, громадянином України, на її території зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства та сплачувати встановлені заокном митні платежі, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного рішення суду - 17.07. 2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо