Справа № 214/3050/20
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3050/20
2-а/214/166/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 липня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Щукіна Валерія Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2483097 від 04.05.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови, він 04 травня 2020 року, о 08 год. 42 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Володимира Великого, 42б в м. Кривому Розі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів та порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України. Однак дії інспектора у даному випадку позивач вважає протиправними, позаяк рухаючись у зазначений у постанові день та час, при під`їзді до пішохідного переходу він побачив, що на тротуарі за півтора метри до пішохідного переходу стояли дві жінки, розмовляючи між собою, наміру переходити проїжджу частину у них та той час на його думку не було. Окрім того, позивач зауважив, що він рухався не у крайній праві смузі руху, а відтак жодних перешкод для пішоходів не вчинив. Проте інспектор, складаючи постанову про накладення на нього адміністративного стягнення не прийняв до уваги його пояснення, не надав можливості надати докази, скористатись захистом, заявити клопотання, опитати свідків тощо.

Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержант поліції Щукін Валерій Анатолійович, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації, стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним 04 травня 2020 року, під час патрулювання по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі, був помічений автомобіль марки «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , який наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів та порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення та після зупинки транспортного засобу, він підійшов до автомобіля позивача, представився та повідомив про причину зупинки, попросив позивача пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Позивачу були зачитані його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КпАП України виконані, інспектор перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду якої від позивача не надходило клопотань. Отже, відповідач вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області також у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, аналогічний відзиву, наданому інспектором Щукіним Валерієм Анатолійовичем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, згідно складеної інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Щукіним Валерієм Анатолійовичемпостанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 04 травня 2020 року, о 08 год. 42 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Володимира Великого, 42б в м. Кривому Розі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів та порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9).

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціатив, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, судом був досліджений носій відеоінформації, долучений інспектором до відзиву на позов, під час перегляду якого, було встановлено, що останній взагалі не відображає обставини вчинення позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, позаяк містить лише відеофіксацію спілкування позивача та патрульних під час перевірки документів позивача перед притягненням останнього до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджений носій відеоінформації, який відповідач долучив до матеріалів справи як доказ на підтвердження правомірності своїх дій з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення не містить доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Отже, враховуючи вище викладене, суд уважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №2483097 від 04.05.2020 року, винесену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Щукіним Валерієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов