Справа № 569/22998/19
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №95 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капітан поліції Давидчука Сергія Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу ,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №95 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капітан поліції Давидчука Сергія Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено.

За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Постанова серії ДП018 № 744022 від 13.12.2019 р. не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім, посилання на прилад ТгиСАМ 20/20 001163, який на його думку не містить достовірних даних про те, що ним було порушено п. 12.4. ПДР України, оскільки, з продемонстрованого факту нібито перевищення ним швидкості руху на автомобільній дорозі на в`їзді до м. Сарни із сторони м. Рівне, він повідомив працівників поліції про той факт, що з відомостей котрі містяться у продемонстрованому приладі ТгиСАМ 20/20 001163 не можливо встановити факт порушення ним п. 12.4. ПДР України, а саме перевищення швидкості, оскільки, з даних вимірювального приладу вбачається фіксування швидкості керованого ним автомобіля на рівні 81 км/год, перед в`їздом в м. Сарни, а не по вул. Гагаріна 186, де знаходився сам відповідач, тому вважає недоведеним факт порушення ним п.12.4. ПДР України в населеному пункті, а саме по вул. Гагаріна 186, м. Сарни.

Дійсно, відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год. Тому, вважає, що вищевказані правила дорожнього руху він не порушував. Крім того, зазначив, що докази, одержані за допомогою пристрою ТгиСАМ (ТруКАМ) неналежні та недопустимі з мотивів незаконності використання цього засобу вимірювальної техніки. Просив скасувати постанову інспектора роти № 95 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капітана поліції Давидчука ОСОБА_2 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. В судове засідання позивач не з`явився. Згідно поданої заяви ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі за наявними в справі матеріалами. Інспектор роти №95 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капітан поліції Давидчук Сергій Володимирович, в судове засідання не з`явився повторно, по невідомій суду причині. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Ухвалою суду від 19.02.2020 р. за клопотанням позивача ОСОБА_1 залучено співвідповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився повторно, згідно поданого до суду відзиву вказують на правомірність своїх дій по притягненню позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху, факт якого був ним встановлений лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 , який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012, та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, свідоцтвом про повірку, з вказаним терміном дії , а відтак є належним доказом.

Крім того, вказав, що розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП, а саме: поліцейський оголосив про розгляд справи, позивачу було роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, запропоновано надати пояснення та клопотання. Також заслухано усні пояснення позивача та ознайомлено з доказами правопорушення ( від 14 хв.45 сек. до кінця відеозапису № ). Перевищення швидкості громадянином ОСОБА_1 підтверджується фотознімком та відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TRUCAM LTI 20/20 001163, який вказаний у пункті 6 постанови серії ДПО 18 №744022 від 13 грудня 2019 року. На відеозаписі чітко зафіксовано перевищення швидкісного режиму транспортним засобом Ford S-Max, номерний знак НОМЕР_1 саме в населеному пункті (після знаку населений пункт «Сарни»).

Зазначили, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №744022 від 13грудня 2019 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та вказано технічний пристрій, на який проводився відеозапис ВК-1016, TRUCAM LTI 20/20 НОМЕР_2 .

Враховуючи вищенаведене, вважають, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення.

Просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, диск з відеозаписом та фото з приладу TRUCAM , на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні . З оглянутої судом відповіді на відзив вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити його позов. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2019 року інспектором була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 744022 відносно позивача ОСОБА_1 .

Як зазначено у вказаній постанові, ОСОБА_1 рухаючись в м. Сарни, вул. Гагаріна, 186, керуючи транспортним засобом Ford S-Max, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті «Сарни» на 31 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів ТгиСаm LТІ НОМЕР_3 , чим порушив п.12.4 ПДР України.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Вказану постанову суд визнає правомірною.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 5.47 «Початок населеного пункту» найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом в судовому засіданні та зазначено у відзиві на позовну заяву, швидкість руху автомобіля позивача вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості «TruCam LTI 20/20» серійний номер ТС 001146. В судовому засіданні були досліджені копії письмових документів на прилад «TruCam LTI 20/20» № НОМЕР_4 , на які відповідач посилається як на докази, а саме: лист ДП "Укрметртестстандарт" від 01.10.2019 р. № 22-38/49 з якого вбачається, що лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів; експертний висновок від 27.09.2018 р. № 04/02/03-3008 Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, термін дії якого до 27.09.2021 р. з додатком № 04/02/03-3008 від 27.09.2018, які підтверджують відповідність приладу вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі "Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20. Вимоги з технічного захисту інформації" ; лист Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018 р.№ 04103/03-3878, адресований ДПП НП України, лист міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.01.2019 р., які підтверджують сертифікат приладу. Суд не приймає до уваги твердження позивача в частині того, що прилад Trucam TC не сертифікований, а тому не може використовуватися працівниками поліції для встановлення швидкості руху автомобілів, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС ТС 001146 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012 та був зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Як слідує з наданого відповідачем та оглянутого судом запису на диску DVD- R , вказаний відеозапис відображає відомості вчиненого правопорушення, яке дійсно мало місце в населеному пункті (після знаку «Сарни») , та містить процесуальну послідовність розгляду адміністративної справи у якій постановлено оскаржувану постанову. Таким чином, порушення ПДР і правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, в діях позивача підтверджене доказами в порядку, передбаченому ст.251 КпАП України, оскільки, як встановлено судом, позивач, в обґрунтуванні позовних вимог заперечив факт вчинення правопорушення в населеному пункті, що було спростовано оглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що швидкість автомобіля під керуванням позивача ОСОБА_1 була зафіксована після перетину ним дорожнього знаку 5.47 «Початок населеного пункту» (Сарни).

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений ст. 77 КАС УКраїни обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у інспектора були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Зазначені у постанові фактичні обставини вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідають фабулі ч.1 ст.122 КУпАП, а прийняте інспектором рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 255 грн. відповідає санкції ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246,286, 295, 297, п.3 Р.VI "Прикінцеві положення " Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 95 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капітан поліції Давидчука Сергія Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Інспектор роти № 95 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капітан поліції Давидчук Сергій Володимирович, місце знаходження: 33028, м.Рівне, вул.. Степана Бандери, 14-а.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України , місце знаходження: 03048, м.Київ , вул. Федора Ернста, 3, . Повний текст рішення виготовлено 16.07.2020 року.

Суддя Рівненського міського суду О.В.Панас