Справа № 500/2879/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2879/19

13 липня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представників позивача: Шестерняк В.М., Саламандра Г.М.,

представника відповідача - Чайківської М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ» (далі - позивач, ТОВ «ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ») до Головного управління ДПС України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Тернопільській області № від 07.10.2019, яким ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2980952,00 грн та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 745238,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачем 08.08.2019 подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток за перше півріччя 2019 року, в якій допущено механічну (технічну) помилку під час заповнення рядка 18, а саме в ньому було помилково відображено числове значення 3202352,00 грн, хоча фактично цей рядок повинен містити прочерк, так як у позивача у попередньому звітному періоді, а саме у першому кварталі 2019 року не виникало зобов`язань з податку на прибуток (рядок 17 Декларації), показники якого відображаються у декларації наступного звітного періоду в даному випадку декларації позивача за другий квартал 2019 року. Крім того, чисельний показник який помилково був відображений в рядку 18 декларації за перше півріччя 2019 року не базується на даних звітності по фінансових результатах, поданої позивачем за цей же період. В зв`язку із цим, керуючись п.50.1 ст. 50 ПК України ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" 09.09.2019 подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за перше півріччя 2019 року, відповідно до якої виправлено технічну помилку при заповненні податкової звітності шляхом проставлення вірного значення "прочерк". Позивач наголошує, що ним не допущено заниження суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, а лише допущено технічну (механічну) помилку під час заповнення декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2019 року, що за своїм наслідком не вплинуло на розрахунки з бюджетом. Вважає протиправним збільшення Головним управлінням ДПС в Тернопільській області ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" суми грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням від 07.10.2019 №.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 головуючим суддею в даній справі визначено суддю Хрущ В.Л.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Від представника відповідача на адресу суду 20.01.2020 надійшов відзив на адміністративний позов (аркуші справи 43-49), в якому він позову не визнав та зазначив, що згідно з п. 137.4 ст.137 Податкового кодексу України податкова декларація за півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком. Відтак, позивачем за результатами поданої податкової декларації з податку на прибуток на прибуток за 1 квартал 2019 року задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування в сумі 3202352,00 грн та відсутність нарахованого податкового зобов`язання з податку на прибуток, що підлягав сплаті до бюджету. В результаті проведеної перевірки відповідачем встановлено заниження ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" суми податкових зобов`язань з податку на прибуток за перше півріччя 2019 на суму 2980952,00 грн, що вплинуло на відображення в інтегрованій картці позивача неправомірного формування переплати.

На підставі рішення зборів суддів від 15.04.2020, розпорядження керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 №21 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та згідно з витягом з протоколу визначено головуючого суддю у справі №500/2879/19 Баб`юка П.М.

Ухвалою судді від 21.04.2020 прийнято справу до провадження, вирішено розгляд справи здійснювати розгляд справи за правилами загального провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 02.07.2020, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, залишено без розгляду клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи у зв`язку з його відкликанням.

В судовому засіданні 13.07.2020 представник позивача подав заяву, в якій не заперечив щодо закриття підготовчого засідання та розгляду справи по суті в даному судовому засіданні. В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити.

Також не погодився з тим, що у рядку 18 декларації позивач повинен був відобразити зменшення зайво задекларованої суми податку на прибуток за результатами останнього (звітного) податкового періоду поточного року в сумі 3 202 352,00 грн., що вплинула на неправомірне формування переплати в сумі 2 980 952,00 грн.

Зокрема, вказав, що жодного порядку заповнення чи звітної чи уточнюючої декларації немає, а зазначення неіснуючої суми в рядку 18 уточнюючої декларації призвело б до виникнення ще більшої невідповідності задекларованих сум.

Додатково вказав, що в уточнюючій декларації позивач вказав всі числові значенні які відповідали дійсності, а тому, при співставленні звітної і уточнюючої декларацій не виникає жодних незрозумілостей. Крім цього, в запереченні на акт перевірки позивачем детально описано суть допущеної описки, а тому, сумніву у тому, що вказана переплата зазначена у звітній декларації помилково у контролюючого органу не могло виникати. Разом з тим, вказані зауваження не взято до уваги і винесено податкове повідомлення-рішення.

На думку представника, на підставі уточнюючої декларації відповідач повинен був внести відповідні зміни в інтегровану картку позивача та виключити суму помилково задекларованої переплати.

Щодо застосування штрафних санкцій, представник позивача зазначив, що оскільки позивач самостійно виправив описку допущену при декларуванні податку, будь-якого неправомірного зменшення податкового зобов`язання з боку позивача по податку на прибуток у звітному періоді не відбулось (приховування відомостей, невірність розрахунків і.т. інше), що підтверджується також поданою позивачем фінансовою звітністю, а відтак, у контролюючого органу були відсутні підстави самостійно визначати суму грошових зобов`язань по даному податку, і відповідно, відсутні підстави застосовувати до нього штраф визначений п.123.1 ст.123 Податкового кодексу.

В судовому засіданні 13.07.2020 представник відповідача подав заяву, в якій не заперечив щодо закриття підготовчого засідання та розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

В ході судового розгляду представник відповідача проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позивач невірно заповнив уточнюючу декларацію. При поданні уточнюючої декларації позивач повинен був у рядку 18 вказати теж саме значення податку на прибуток за результатами останнього (звітного) податкового періоду поточного року що і в звітній, лише із знаком "-". Вважає, що вказане неправильне заповнення уточнюючої декларації призвело до неправомірного заниження позивачем податку не прибуток.

Ухвалою суду від 13.07.2020, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче засідання та розпочато розгляд справи по суті.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" () є суб`єктом господарювання, 28.04.2016 відомості про підприємство включені до Єдиного державного реєстру (номер запису: 1 010224). Видами діяльності позивача є: Код КВЕД 45.11. Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; Код КВЕД 45.20. Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 77.31. Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; Код КВЕД 49.41. Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); Код КВЕД 77.12. Надання в оренду вантажних автомобілів (аркуші справи 11-14).

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" з податку на прибуток за І півріччя 2019 року.

Внаслідок проведеної перевірки відповідачем складено акт від 09.09.2019 №52/19-00-54-03/40457856 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток підприємства, яким встановлено заниження позивачем суми податкових зобов`язань з податку на прибуток за перше півріччя 2019 року (аркуші справи 24-25).

В акті зазначено, що при поданні звітної податкової декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2019 року від 07.08.2019 року № та уточненої декларації з податку на прибуток за І півріччя 2019 року від 06.09.2019 платником допущено арифметичну помилку, що призвело до заниження податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду та формування і відображення в інтегрованій картці з податку на прибуток ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" переплати в сумі 2980952,00 грн.

Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками позивач подав заперечення на акт, які отримано відповідачем 25.09.2019 (аркуші справи 26-29). У запереченні, зокрема вказано, що позивачем не занижено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за перше півріччя 2019 року, а допущено технічну помилку під час заповнення звітної декларації, яка самостійно виправлена шляхом подання уточнюючої декларації, і це не вплинуло на розрахунки з бюджетом.

Листом Головного управління ДПС в Тернопільській області від 04.10.2019 №51/10/19-00-04-04-25/25543 повідомлено ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" про те, що відповідачем прийнято рішення залишити висновки до акту камеральної перевірки без змін, а заперечення без задоволення (аркуш справи 30).

На підставі складеного акту перевірки Головним управління ДПС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 №, яким збільшено ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" суму грошового зобов`язання в розмірі 3726190,00 грн, з яких: за податковим зобов`язанням - 2980952,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 745238,00 грн. по платежу: податок на прибуток приватних підприємств, код платежу: 11021000 (аркуш справи 16).

За результатами адміністративного оскарження Державна податкова служба України залишила без змін податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07.10.2019 №, що підтверджується скаргою на податкове повідомлення-рішення від 17.10.2019 та рішенням про результати розгляду скарги від 29.11.2019 №11359/6/99-00-08-05-01 (аркуші справи 31-38).

Проте, вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Відповідно до частини статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України; чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 15.1. ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1. статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За змістом п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Статтею 50 ПК України встановлено порядок внесення змін до податкової звітності.

Зокрема, згідно з пунктом 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що у платника податків виникає обов`язок сплатити штраф лише у разі уточнення таких помилок, які призвели до заниження податкового зобов`язання, тобто до виникнення недоплати відповідного податку до бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08.08.2019 ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за півріччя 2019 року (аркуші справи 18-19), в якій:

- в рядку 17 задекларовано податок на прибуток за звітний період у розмірі 221400,00 грн;

- в рядку 18 задекларовано податок на прибуток за результатами попереднього звітного періоду поточного року з урахуванням уточнень у розмірі 3202352,00 грн;

- в рядку 19 (який формується як різниця рядків 17 і 18) відповідно сформовано податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду у розмірі -2980952,00 грн.

6 вересня 2019 року позивач подав уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за півріччя 2019 року (аркуші справи 21-22), відповідно до якої:

- в рядку 17 задекларовано податок на прибуток за звітний період у розмірі 221400,00 грн.;

- в рядку 18 задекларовано податок на прибуток за результатами попереднього звітного періоду поточного року з урахуванням уточнень у розмірі 0 грн (прочерк);

- в рядку 19 задекларовано податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду у розмірі 221400,00 грн.

Зазначену податкову декларацію відповідач отримав 06.09.2019, що підтверджується квитанцією від 06.09.2019 №40457856 (аркуш справи 23).

Як зазначає позивач, шляхом подання уточнюючої декларації він виправив помилки, допущені у раніше поданій звітній податковій декларації з податку на прибуток за півріччя 2019 року.

Крім того, чисельний показник, який помилково відображений в рядку 18 звітної декларації за перше півріччя 2019 року не базується на даних звітності по фінансових результатах, поданої ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" за цей же період (аркуші справи 93-95), що свідчить про допущення позивачем описки у звітній декларації.

Суд зазначає, що допущення позивачем технічної помилка під час заповнення звітної декларації та в подальшому її виправлення шляхом подання уточнюючої декларації не можна вважати неправомірним заниженням ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" податку на прибуток, оскільки полягала виключно у неправильному заповненні рядку декларації та не стосувалася зміни бази та об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Відповідальність за виправлення (уточнення) інформації податкових декларацій в частині зміни розміру податкових зобов`язань наступає тільки в разі подання уточнюючої податкової декларації в зв`язку з виявленням факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів.

Відповідно, якщо арифметичні помилки не призвели до заниження податкових зобов`язань, то це не може слугувати підставою для донарахування податкових зобов`язань. Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі ВАСУ від 05.04.2016р. у справі №826/953/15 (№ К/800/43 537/15).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

За змістом пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПКУ, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання на підставах, визначених пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання.

Водночас, праву платника податку подати уточнюючу податкову декларацію кореспондує обов`язок контролюючого органу прийняти таку декларацію, провести в установлений строк камеральну перевірку та за її результатами здійснити відповідні дії. Після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки, платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі № 815/4013/14 та від 04.09.2018 у справі № 813/1977/14.

Перевіркою встановлено невірне заповнення податкової звітності з податку на прибуток, а саме неправомірне завищення в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2019 №2 від 07.08.2019 року рядка 18 «Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за попередній звітний (податковий) період поточного року)» на загальну суму 3 202 352,00 грн, та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 2 980 952,00 грн, що вплинуло на відображення в інтегрованій картці Позивача формування переплати в сумі 2 980 952,00 грн.

Як вже зазначалось судом, у разі якщо платник податку виявив помилки в раніше поданій декларації, у відповідності до абзацу 1 п. 50.1. ПК України, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку або ж виправити помилку через поточну декларацію.

При цьому відповідачем не заперечувалось, що на момент проведення камеральної перевірки позивачем самостійно подано уточнюючу декларацію від 06.09.2019.

Порівнюючи дані звітної та уточнюючої податкових декларацій з податку на прибуток за півріччя 2019 року, суд встановив, що у діях ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" відсутні ознаки заниження податку на прибуток, оскільки шляхом подання уточнюючої податкової звітності позивач виправив допущену технічну помилку, що виключає визначення суми податкового зобов`язання та застосування штрафних санкцій.

Суд зазначає, що відповідачем при проведенні перевірки безпідставно не враховано всіх обставин щодо спірних правовідносин, та надано оцінку з урахуванням тільки першої звітної податкової декларації, що в свою чергу призвело до протиправного визначення контролюючим органом суми додаткових податкових зобов`язань позивача та нарахування штрафних санкцій.

В уточнюючій декларації позивач вказав всі числові значенні які відповідали дійсності, а тому, при співставленні звітної і уточнюючої декларацій не виникає жодних незрозумілостей. Крім цього, в запереченні на акт перевірки позивачем детально описано суть допущеної описки, а тому, сумніву у тому, що вказана переплата помилково зазначена у звітній декларації у контролюючого органу не могло виникати. Разом з тим, вказані зауваження не взято до уваги і винесено податкове повідомлення-рішення.

У зв`язку з цим, суд погоджується з позицією представника позивача, що на підставі уточнюючої декларації, а також з врахуванням пояснень вказаних у запереченнях до акту перевірки, відповідач повинен був внести відповідні зміни в інтегровану картку позивача та виключити суму помилково задекларованої переплати.

Також, оскільки позивач самостійно виправив описку допущену при декларуванні податку, будь-якого неправомірного зменшення податкового зобов`язання з боку позивача по податку на прибуток у звітному періоді не відбулось (приховування відомостей, невірність розрахунків і.т. інше), що підтверджується також поданою позивачем фінансовою звітністю, а відтак, у контролюючого органу були відсутні підстави самостійно визначати (донараховувати) суму грошових зобов`язань по даному податку, і відповідно, відсутні підстави застосовувати до нього штраф визначений п.123.1 ст.123 Податкового кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, судом встановлено, що в інтегрованій картці платника податків ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" неправомірно сформувалась переплата в сумі 2980952,00 грн по податку на прибуток за період 1 півріччя 2019 року (аркуш справи 96-98).

Дану обставину контролюючий орган намагався виправити вказаним неправомірним податковим повідомленням-рішенням. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач повинен був з врахуванням поданої позивачем уточнюючої декларації, а також заперечення на акт перевірки, внести відповідні зміни у інтегровану картку платника по податку на прибуток виключивши помилково сформовану переплату.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

ВС роз`яснив, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, однак за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав (постанова від 18.07.2018 у справі № 821/3514/15-а).

Суд зазначає, що організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок № 422).

Згідно п. 2 Розділу І Порядку № 422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Так пунктом 9 Розділу IV визначено порядок відображення в ІКП нарахованих сум податків за податковими повідомленнями-рішеннями.

Згідно п.п. 2 п. 9 Розділу IV Порядку № 422, інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

У відповідності до п.п. 20.1.43. та. 20.1.45. п. 20.1. ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та із своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, виконанням законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області внести зміни в інтегровану картку ТОВ "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" по податку на прибуток приватних підприємств шляхом виключення з облікових даних помилково сформованої переплати по даному податку в сумі 2980952,00 грн.

Розглядаючи даний спір, суд вважає за необхідне зазначити й те, що практика Європейського суду з прав людини, яка сформувалася з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків свідчить, що існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків, слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи "Серков проти України", "Щокін проти України"), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права.

До того ж суд акцентує увагу, що згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 19210,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 16.12.2019 №1976.

Таким чином, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 19210,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07.10.2019 №.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області внести зміни в облікову (інтегровану) картку Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" по податку на прибуток приватних підприємств, - шляхом виключення з облікових даних помилково сформованої переплати по даному податку в сумі 2 980 952 грн (два мільйони дев`ятсот вісімдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 19 210,00 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 0 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 липня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ" місцезнаходження/місце проживання вул. Лук`яновича, 1, м. Тернопіль, 46027 ЄДРПОУ/РНОКПП 40457856

відповідач: -Головне управління ДПС у Тернопільській області місцезнаходження/місце проживання вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003 ЄДРПОУ/РНОКПП 43142763;

Головуючий суддя Баб`юк П.М.