Справа № 620/2162/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Чернігів Справа № 620/2162/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Федорок К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Aкціонерне товариство «Банк Форвард» про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків ( Вольф) Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Aкціонерне товариство «Банк Форвард» про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 3274 від 03.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 32332,10 грн., скасування постанови про арешт коштів боржника від 21.11.2019.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані постанови, оскільки приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міст Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Вказує, що відповідач здійснює примусове виконання в межах виконавчого округу м. Києва, однак жодного майна на території м. Києва вона не має, постійно мешкає на території міста Чернігова, будь-яких доказів на підтвердження знаходження грошових коштів на рахунку в Aкціонерному товаристві «Банк Форвард» матеріали виконавчого провадження не містять, а тому відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців. Крім того, вказує, що накладення арешту на її зарплатний рахунок позбавляє її та її доньок єдиного засобу для існування.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки стягувачем було подано заяву про примусове виконання із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Банк Форвард», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105. Вказує, що боржник є власником вказаного рахунку та наявних на ньому коштів, а приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцезнаходженням майна боржника.

Третя особа пояснення щодо позову або відзиву не надала.

В судове засідання представники відповідача та третьої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Вислухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 03.09.2019 було видано виконавчий напис № 3274 про стягнення з боржника, ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 32332,10 грн.

Акціонерне товариство «Банк Форвард» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф ) Тетяни Леонідівни з заявою від 08.10.2019 про примусове виконання вищенаведеного виконавчого напису.

09.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60260644.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження відповідачем було винесено постанову від 21.11.2019 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», МФО 300528, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», МФО 300465, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335, Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», МФО 351005, Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», МФО 300346, Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, Публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», МФО 322001, Акціонерного товариства «ПУМБ», МФО 334851.

Позивач, вважаючи, що виконавчий документ було пред`явлено до виконання не за належним місцем виконання, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів (частина перша статті 3 Закону).

Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 24 Закону передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно частин першої, третьої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

В силу частин першої, другої статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Зі змісту наведених норм випливає, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту позивача серії НОМЕР_2 , виданого Деснянським РВ у м. Чернігові УМВС України в Чернігівській області 30.06.2015, позивач з 10.08.2017 по 14.07.2018 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , наступний запис про реєстрацію місця проживання з 03.07.2020 також АДРЕСА_1 .

Крім того, в судовому засіданні позивач пояснила, що на момент винесення оскаржуваних постанов вона не проживала в м. Києві та не мала будь-якого майна на території виконавчого округу відповідача.

При цьому, в постанові про відкриття провадження від 09.10.2019 ВП № 60260644 вказано адресу боржника: АДРЕСА_1 , яка і є місцем виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. за № 3274 від 03.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 32332,10 грн.

Водночас, як вбачається з вищевказаної постанови, виконавчим округом відповідача, приватного виконавця Павелків (Вольф ) Тетяни Леонідівни , є місто Київ.

Так, згідно довідки Акціонерного товариства «Банк Форвард» у позивача є рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, відкритий в АТ «Банк Форвард», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105.

Дійсно, відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) та безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Так, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів. При цьому, наявність рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожним місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача про місцезнаходження майна боржника, грошових коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Банк Форвард», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105, з огляду на те, що з аналізу змісту довідки АТ «Банк Форвард» слідує, що вона містить відомості лише про наявність карткового рахунку у позивача та не містить відомостей про наявність на цьому картковому рахунку грошових безготівкових коштів.

Будь-яких доказів на підтвердження знаходження на рахунку позивача в валюті гривня в AT «Банк Форвард», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105, грошових коштів позивача, або на інших рахунках, що б давало підстави вважати їх майном боржника, матеріали виконавчого провадження не містять.

При цьому, суд зазначає, що відповідач, у першу чергу, не звернув стягнення на грошові кошти на вказаному картковому рахунку позивача, а виніс оскаржувану постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти позивача в інших банківських установах.

Таким чином, факт арешту коштів боржника на рахунках в інших банках, а не на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 в валюті гривня в Акціонерному товаристві «Банк Форвард», відповідно вказує на відсутність коштів на цьому рахунку.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на правові висновки Верховного Суду, висловлені в постанові від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15, суд зазначає, що у вказаній справі була надана оцінка подібним правовідносинам накладення арешту, однак при наявності грошових коштів на банківських рахунках, відкритих боржником, коли в даній справі відповідачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається, що на дату прийняття оскаржуваної постанови у приватного виконавця були відомості про наявність у боржника власного рахунку та коштів на ньому у банку чи іншій фінансовій установі, що розташовані у м. Києві.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 905/584/19, то суд зазначає, що у вказаній справі судом касаційної інстанції було направлено справу на новий розгляд, оскільки судами першої та апеляційної інстанції не було встановлено місцезнаходження майна боржника, зокрема, грошових коштів.

Щодо листа Міністерства юстиції України від 11.06.2018, то суд зазначає, що останній не має сили нормативного акту, отже, не може регулювати спірні правовідносини. Крім того, в листі надано оцінку правомірності відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за умови знаходження грошових коштів на рахунках боржника, відкритими ним самостійно.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2019 ВП № 60260644; визнання протиправною та скасування постанови відповідача про арешт коштів боржника від 21.11.2019 ВП № 60260644.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 09.07.2020 позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання до суду позову в розмірі 1681,60 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що при поданні адміністративного позову судовий збір позивачем не було сплачено, ухвалою суду було відстрочено сплату судового збору за подання до суду позову до ухвалення судового рішення у справі, а адміністративний позов задоволено повністю, суд, у відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Чернігівського окружного адміністративного суду судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни (вул. Юрія Поправки, 6, офіс 15, м. Київ, 02094), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Банк Форвард» (вул. Саксаганського, б. 105, м. Київ, ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2019 ВП № 60260644.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про арешт коштів боржника від 21.11.2019 ВП № 60260644.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків ( Вольф) Тетяни Леонідівни до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Чернігівського окружного адміністративного суду (рахунок UA4025002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)) судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 15.07.2020.

Суддя Н.М. Баргаміна