Справа № 540/1458/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1458/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Хом`якова В.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив:

"Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонської області щодо безпідставного обмеження помісячних коефіцієнтів заробітної плати до цифри 5.6 при обчисленні пенсії з 26.04.1993 по 17.05.1996, а статтю 41 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року визнати як незаконно застосовану при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області розрахувати помісячні коефіцієнти заробітної плати при обчислені пенсії, за період страхового стажу з 26.04.1993 року по 17.05.1996 року, згідно статті 40 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України від 05.11.1991 року №1788-II "Про пенсійне забезпечення". Перерахунок і виплату перерахованої пенсії здійснити згідно законодавства, яке діяло на день виходу на пенсію за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.05.2017. Частину пенсії за період страхового стажу з 26.04.1993 по 17.05.1996 перерахувати з врахуванням Тимчасової Угоди від 15.03.1993 між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення ст. 3 за нормами законодавства Російської Федерації".

Ухвалою від 10.06.2020 суд залишив позовну заяву без руху, у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам ст.ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: позовні вимоги в позовній заяві не зрозуміло викладені; формулювання позовних вимог у спосіб обраний позивачем є неприйнятним, оскільки не дозволяє зрозуміти суті заявлених позовних вимог та допускає неоднозначне тлумачення; в позовній заяві відсутні належний та зрозумілий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; не вказано, в чому полягають протиправні дії відповідача. Позивач не оскаржує ні рішення ПФУ, ані відмови, які викладені в листах-відповідях органу ПФУ; позивач не заявляє вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування пенсії в певному розмірі та за певний конкретний період. Також суд вказав на відсутність обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, та відсутність відповідного клопотання про його поновлення. Не надано позивачем доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

25.06.2020 до суду надійшли заперечення ОСОБА_1 , в яких він просить відкрити провадження у справі та прийняти рішення. Вказував на те, що оскаржує рішення ГУ ПФУ у Херсонській області від 30.05.2019 про відмову зняти обмеження при обчисленні помісячних коефіцієнтів заробітної плати до цифри 5.6 за період страхового стажу з 26.04.1993 по 17.05.1996; вважає, що строки звернення до суду не порушені, пенсія повністю не нарахована і відлік строку звернення не розпочався. Просить звільнити від сплати судового збору, так як предметом позову є захист соціальних прав громадянина.

Розглянувши заперечення позивача від 25.06.2020, суд ухвалою від 30.06.2020 роз`яснив позивачу, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Заінтересованість позивача повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу. Позивачу повідомлено, що він повинний вказати якими діями, бездіяльністю або рішеннями суб`єкт владних повноважень, яким є відповідач, порушив до звернення до суду його права та охоронювані законом інтереси, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Звернуто увагу, що в позовній заяві позивач не конкретизував такі дії, бездіяльність та рішення, а з доданих до позовної заяви документів вбачалось, що заявником подавались численні звернення до відповідача та отримувались відповіді, та навіть рішення від 30.05.2019 про відмову у перерахуванні пенсії. Суд вказав в ухвалі, що позивач не оскаржує ні рішення ПФУ, ані відмови, які викладені в листах-відповідях, не заявляє вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування пенсії за певний конкретний період. Суд не має повноважень на власний розсуд визначати предмет позову, якщо позивач його не конкретизує. У запереченнях, які надійшли до суду 25.06.2020 цей недолік не усунено, тільки по тексту позивач зазначає, що оскаржує рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 30.05.2019. Суд вже звертав увагу позивача на пропуск строку звернення до суду, позов ОСОБА_1 поданий до суду 04.06.2020, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення, який передбачений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Твердження позивача про те, що строки звернення не пропущені, пенсія не нарахована повністю і відлік строку звернення не розпочався є помилковими. Так, початок перебігу строку для подання адміністративного позову починається з дня, коли позивач дізнався або повинний був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відтак, суд зазначив, що для пред`явлення вимоги про визнання неправомірними дій, рішень відповідача та зобов`язання вчинити певні дії строк звернення відліковується від дня, коли позивач дізнався про вчинення відносно себе таких дій (наприклад, отримав негативну відповідь на заяву (звернення) позивача, дізнався про прийняття органом ПФУ рішення про відмову у перерахунку пенсії), а якщо позивач буде оскаржувати бездіяльність відповідача, яка має тривалий характер, і якщо така бездіяльність не зникла на час звернення до суду, то позивач строк не порушує. КАС України передбачає певний порядок поновлення пропущених строків, тому позивач має подати клопотання про поновлення пропущеного строку з вказівкою поважності причини пропущення строку та навести відповідні докази.

Тому ухвалою від 30.06.2020 суд продовжив заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надалі 13.07.2020 до суду від позивача надійшов лист-заперечення, в якому недоліки позовної заяви, на які звернено увагу позивача в ухвалах від 10.06.2020 про залишення позову без руху та 30.06.2020 про продовження строку на усунення недоліків позов, не усунуті. Позовні вимоги позивач не виклав в зрозумілій формі відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (ст.с. 5, 19, 245 КАС України), формулювання позовних вимог у спосіб обраний позивачем є неприйнятним, оскільки не дозволяє зрозуміти суті заявлених позовних вимог та допускає неоднозначне тлумачення; в позовній заяві відсутні належний та зрозумілий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; не вказано, в чому полягають протиправні дії відповідача або яке конкретне рішення органу ПФУ позивач оскаржує, відсутнє обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, та відсутність відповідного клопотання про його поновлення. Відповідно до частини другої статті 46 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. У цій нормі йде мова про нараховані суми пенсії , в даному випадку позивач заявляє про протиправне ненарахування сум пенсії з вини органу ПФУ, тобто факт ненарахування будь-яких складових пенсії є спірним, тому строк звернення до суду відліковується з дня, коли позивач дізнався про порушення його права на певний розмір пенсії.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені вимог до форми звернення до суду, що не дотримано позивачем.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення (ухвалу). Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення (ухвали).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Ухвалу підписано 16.07.2020.

Суддя В.В. Хом`якова