Справа № 420/5368/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5368/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), участю у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. від 29.05.2020 року по виконавчому провадженні № 60833580,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 червня 2020 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 5100 грн. від 29.05.2020 року по виконавчому провадженні № 60833580.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання документу, що підтверджує сплату судового збору в повному розмірі відповідно до заявленої позовної вимоги та копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

До суду 06 липня 2020 року (вхід. №25990/20) від позивача надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви разом з платіжним дорученням №15599 від 02 липня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 2102 грн. та витягом із положення про юридичне управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Також до суду 06 липня 2020 року (вхід. №25929/20) надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову від 29.05.2020 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. по виконавчому провадженні № 60833580.

Ухвалою від 08 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ в адміністративній справі за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 14 липня 2020 року.

Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі - ГУПФУ в Одеській області) виконало вимоги виконавчого листа № 521/19066/18, виданого 26.06.2019 року Одеським окружним адміністративним судом у повному обсязі та добровільному порядку 19.07.2019 року, що підтверджується розпорядженням від 19.07.2019 року № 78, відповідно до якого ОСОБА_1 здійснено перерахунок обчисленої відповідно до п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210, починаючи з дати звернення, про що було повідомлено відповідача листом від 02.01.2020 року вих. № 1/04-7 про самостійне виконання виконавчого листа в строки, встановлені нормативно-правовими актами.

Враховуючи зазначене, позивач просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

До суду 14 липня 2020 року (вхід. № ЕП/10645/20) від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є правомірною та не підлягає скасуванню.

Так, відповідач зазначив, що Боржником не виконано рішення суду в повному обсязі та боржник ухиляється від його виконання, посилаючись на постанову КМУ №649, що є безпідставним, адже рішення суду є обов`язковим для виконання та посилання на Механізм погашення заборгованості є грубим порушенням Конституції Укпраїни.

Також, відповідач зазначив, що Боржником не надано до відділу жодних доказів щодо вчинення будь-яких дій на дотримання Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою КМУ №649 від 22.08.2018 року до прийняття оскаржуваної постанови від 29.05.2020 року ВП №60833580, а надана роздруківка з сайту невідомого походження до суду при предявленні позову не є належним доказом у вказаній справі, при цьому здійснення перерархунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, відповідач зазначив, що законом чітко визначена процедура проведення виконавчих дій при виконанні рішення зобовязального характеру, тобто державний виконавець зобовязаний вчинити дії у чіткій послідовності до Закону, а відповідальність у вигляді штрафів за невиконання рішення суду та посилання на постанову КМУ №649 в даному випадку є безпідставне, адже рішенням суду чітко визначено провести перерахунок та виплату, Закон має вищу юридичну силу, ніж Постанова КМУ, якою врегульовано порядок проведення виплати.

На виконання ухвали суду відповідачем надано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №60833580.

Представник позивача на відкрите судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить підпис представника в розписці.

Представник відповідача на відкрите судове засідання також не зявився, повідомлений належним чином та завчасно засобами електронної пошти, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Третя особа теж не зявилась на судове засідання, судова повістка надіслана належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 14 липня 2020 року, про продовження розгляду справи в письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року по справі № 521/19066/18 позов ОСОБА_1 до Малиновського Об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Скасовано рішення Малиновського Об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про відмову в перерахунку пенсії №14878 від 15.03.2018 року.

Зобов`язано Малиновське Об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести перерахунок, згідно до заяви від 18.01.2018 року №136 та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої відповідно до п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 (постановою Кабінету Міністрів України №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») починаючи з дати звернення.

Матерілами справи підтверджено, що 26 червня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 521/19066/18 про зобов`язання Малиновське Об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести перерахунок, згідно до заяви від 18.01.2018 року №136 та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої відповідно до п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 (постановою Кабінету Міністрів України №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») починаючи з дати звернення.

Суд встановив, що 09.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень, в якій просив прийняти до виконання виконавчий лист №521/19066/18, виданий 26 червня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом.

Також, суд встановив, що 10 грудня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60833580 з виконання вказаного виконавчого листа (а.с.8-9).

Копію зазначеної постанови супровідним листом від 10.12.2019 року вих. № 09-1-7416 надіслано ГУПФУ в Одеській області.

ГУПФУ в Одеській обалсті листом від 02.01.2020 року вих. № 1/04-7 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що на виконання вимог рішення Одеського окружного адімінстративного суду від 28.03.2019 року по справі № 521/19066/18 ОСОБА_1 нараховано до виплати пенсію з 18.01.2018 ркоу по 17.06.2019 року в сумі 62255,49 грн. та зазначена сума буде виплачена з урахуванням норм Постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованності пенсійних виплат за рішеннями суду» суми пенсій, які фінансуються з державного бюджету, виплат коштів, нарахованих за період до набрання судового рішення законох сили здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджених цією Постановою.

ГУПФУ зазначило, що 19.07.2019 року виконало рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року по справі № 521/19066/18, а тому на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» просило закінчити виконавче провадження, як фактично виконане (а.с.19-20).

Однак, на адресу відповідача 05.02.2020 ркоу (вхід. № 1918) від Стягувача надійшов лист з проханням вчинити примусові заходи для виконання даного рішення, оскільки рішення не виконано та про результати повідомити Стягувача.

Суд встановив, що 29 травня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафу ВП №60833580, відповідно до якої на ГУПФУ в Одеській області за невиконання станом на 29.05.2020 року вимог виконавчого листа боржником (ГУПФУ в Одеській обалсті) на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.6-7).

Копію зазначеної постанови надіслано позивачу супровідним листом від 29.05.2020 року вих. №10.03-4966.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо відмови в задоволенні позову повністю, з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі Закон № 1404-VIII).

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.п. 1-1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Згідно з п. 5,6 ст. 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з положень ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ГУПФУ в Одеській області проведений перерахунок пенсії, а виплата буде проведена з урахуванням норм Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року, а тому, на думку позивача, ним виконано рішення в повному обсязі.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки рішенням суду зобовязано відповідача не тільки здійснити перерахунок пенсії, але й виплатити нараховану в результаті перерахунку пенсію стягувачу.

Матеріалами справи підтверджено, що на час прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу нарахована пенсія в сумі 62255, 49 грн. стягувачу не виплачена.

Стосовно посилання позивача на норми Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року, суд зазначає таке.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (далі - Порядок №649) визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку №649, боржник це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Таким чином, у справі № 521/19066/18 саме ГУПФУ в Одеській області є боржником, який має виконати судове рішення.

Згідно з п. 5 Порядку №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 6 Порядку №649, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

Відповідно до п. 9 цього Порядку, рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику (п. 10 Порядку №649).

Згідно з п. 11 цього Порядку, боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.

Таким чином, Порядком №649 передбачений чіткий алгоритм дій органів Пенсійного органу щодо виплати стягувачу суми, що підлягає виплаті.

Втім ГУПФУ в Одеській області не було надано ані до суду, ані до відповідача жодного доказу, який свідчив би про хід вчинення позивачем та Пенсійним фондом дій, зазначених у Порядку №649.

При цьому суд враховує, що здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі, оскільки рішенням суду по справі №521/19066/18 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду не тільки нарахувати, а й виплатити пенсію.

Таким чином, суд зазначає, що у цій справі позивачем також не надані ані до відповідача, ані до суду належні та допустимі докази на підтвердження тому, що нарахована сума за рішенням суду по справі №521/10966/18 виплачена або не виплачена з поважних причин, а також не надані докази на підтвердження дотримання Порядку №649, яким встановлені чіткі дії прийняття відповідного рішення та строки виплати коштів стягувачу.

Оцінюючи наявні в справі докази кожний окремо та в їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року по справі №521/19066/18 у повному обсязі, а тому відповідачем правомірно застосовано до відповідача штраф за невиконання рішення суду.

Виходячи із наданих суду документів вбачається, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови діяв відповідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені та з`ясовані обставини, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, а отже, позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, та відсутні витрати відповідача щодо призначення експертизи та залучення свідків, жодні судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37) участю у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. від 29.05.2020 року по виконавчому провадженні № 60833580, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в сроки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.