Справа № 823/1823/18
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 липня 2020 року

Київ

справа №823/1823/18

адміністративне провадження №К/9901/16715/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі № 823/1823/18 за позовом ОСОБА_1 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, голови Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Григорія Степановича, третя особа: Управління Держпраці в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила:

визнати незаконними дії щодо ненадання ОСОБА_1 невикористаної відпустки перед звільненням;

визнати незаконними дії щодо ненадання щорічної основної відпустки позивачу за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік та щорічні додаткові відпустки за період роботи з 29 квітня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, а саме: щорічної додаткової відпустки за вислугу років, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та щорічної додаткової відпустки як матері, яка виховує дитину без батька, яка становить 10 (десять) календарних днів;

зобов`язати відповідача нарахувати та надати щорічну основну відпустку за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік та щорічні додаткові відпустки за період роботи з 29 квітня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, а саме: щорічну додаткову відпустку за вислугу років, яка становить 15 календарних днів та щорічну додаткову відпустку як матері, яка виховує дитину без батька, яка становить 10 календарних днів;

визнати незаконними дії відповідача щодо невчасного проведення остаточного розрахунку з позивачем при звільненні;

зобов`язати відповідача нарахувати та здійснити виплату позивачу середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, з проведенням індексації цих виплат та з розрахунку середньоденного заробітку 590 грн. 97 коп., починаючи з 6 квітня 2018 по день фактичного розрахунку;

стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки з 6 квітня 2018 року по 21 лютого 2020 рік, що становить 687 календарних днів та складає 405996 грн. 39 коп.;

стягнути з відповідача суму недоплачених відпускних коштів, яка становить 18320 грн. 07 коп., а також 8496 грн. 93 коп. коштів за листком непрацездатності від 2 квітня 2018 року, а всього 26817 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії голови Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. щодо не надання позивачу невикористаної відпустки перед звільненням. Визнано протиправними дії голови Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г .С. щодо ненадання щорічної основної відпустки позивачу за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік та щорічних додаткових відпусток за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, а саме: щорічної додаткової відпустки за вислугу років, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та щорічної додаткової відпустки як матері, яка виховує дитину без батька, яка становить 10 (десять) календарних днів. Зобов`язати голову Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку за вислугу років за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку, як матері, яка виховує дитину без батька, за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, яка становить 10 (десять) календарних днів. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року, змінено четвертий абзац резолютивної частини рішення та викладено його у такій редакції: «Зобов`язати Канівський міськрайонний суд Черкаської області видати наказ про виплату позивачу грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 29грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, щорічну додаткову відпустку за вислугу років за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку, як матері, яка виховує дитину без батька, за період роботи з 29 грудня 2017 року по 5 квітня 2018 рік, яка становить 10 (десять) календарних днів». В іншій частині - рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі позивачка з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог та задовольнити в цій частині позовні вимоги в повному обсязі.

8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

Так, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів, зазначення, що судами попередніх інстанцій ухвалені рішення з порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Отже, враховуючи наведене подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №823/1823/18 не відповідає вказаним вимогам КАС України.

Верховний Суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог статті 330 КАС України постановляє ухвалу про залишення без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи, на внесені зміни до законодавства, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху).

За таких обставин, за правилами статей 169, 332 КАС України касаційну скаргу необхідно залишити без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків.

Що стосується строку, протягом якого скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто днем, з якого починається перебіг процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги, з огляду на приписи частини другої статті 169 КАС України, є наступний день за днем вручення скаржнику ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Поряд із цим 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року", яким, серед іншого, внесені зміни до КАС України.

Цим Законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України пунктом 3 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 169 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, строк усунення недоліків касаційної скарги, визначений статтею 169 КАС України, не може бути меншим встановленого Кабінетом Міністрів України строку дії карантину.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне встановити особі, що подала касаційну скаргу, строк на усунення виявлених судом недоліків тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Керуючись статтями 169, 328-332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі № 823/1823/18 залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, строк для усунення виявлених судом недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

С.А. Уханенко,

Судді Верховного Суду