Справа № 810/3318/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3318/18
УХВАЛА

15 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року витребувано докази по справі від військової прокуратури Білоцерківського гарнізону (09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 21-а.):

- дані про причетність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чи інших осіб до злочину про викрадення блоків з літаків, які зберігаються на аеродромі "Гайок" у м. Біла Церква, що мав місце 9-10 березня 2016 року (кримінальне провадження №0000023), зокрема, але не виключно - повідомити, в якому процесуальному статусі знаходяться ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні; чи оголошено про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; чи оголошено про підозру у вчиненні даного злочину іншим особам (так чи ні); в якій стадії знаходиться розслідування даного кримінального провадження, у разі направлення справи до суду із обвинувальним актом - повідомити про це. Витребувані докази надати до суду у строк до 26.02.2019.

Позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 2 та 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 03.06.2016 року № 382ад "Про результати розслідування" , - залишено без руху. Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачам необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати до суду докази обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 2 та 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 03.06.2016 року № 382ад.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційне право на оскарження судового рішення знайшло своє відображення в Кодексі адміністративного судочинства України, відповідно до статті 293 якого, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення частини другої статті 293 КАС України визначають, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 5) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Наведене в сукупності дає підстави для висновку, що оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Разом з тим, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню (ч. 3 ст. 293 КАС України).

Тобто, закріплюючи у п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та п. 6 ч. 3 ст. 2 КАС України право особи на перегляд справи в апеляційному порядку, законодавець регламентував спосіб і порядок реалізації такого права у залежності від виду судового рішення, яке є предметом апеляційного оскарження - безпосереднє оскарження рішення суду або ухвали суду в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на таке рішення або викладенням заперечень проти ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Відтак, гарантуючи можливість перегляду в апеляційному порядку судової справи, положення Кодексу адміністративного судочинства України закріпили спосіб реалізації дієздатності особи на апеляційне оскарження ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, шляхом викладення заперечень проти ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Іншого порядку та способу апеляційного оскарження такого судового рішення чинним процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 в справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У контексті наведеного, на переконання колегії суддів, розгляд судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зумовить допущення судом порушень правових норм, які регулюють його діяльність, а також поставить під сумнів гарантоване Конвенцією право особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

За таких обставин, апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню згідно приписів ст. 293 КАС України, що кореспондується із обов`язком суду апеляційної інстанції повернути таку скаргу заявнику.

Разом з тим, заперечення проти такої ухвали, викладені в апеляційній скарзі на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року, будуть враховуватись судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст.ст. 248, 293, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , про стягнення заборгованості - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.