Справа № 640/22073/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Київ № 640/22073/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., за участі секретаря судового засідання Алчієвої І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство

"Чорноморнафтогаз"

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

№ 0103 від 24.07.2019

за участю представників сторін:

від позивача: Варданян А.А.

від відповідача: Коваленко Л.В.

свідок: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив суд визнати незаконними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0103 від 24.07.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2019 відкрито загальне провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваних рішень. Так, позивач зазначає, що системний аналіз положень ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ, пунктів 7.3, 7.4, 7.5 Положення від 02.09.2014 № 879 свідчить про те, що підставою для зазначення в акті інвентаризації довідки про дебіторську заборгованість, щодо якої строк позовної давності минув, є первинні документи бухгалтерського обліку. Відповідні висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на припущеннях або не підтвердженій інформації, яка не відповідає критеріям первинних документів. Акт перевірки від 25.06.2019 № 375/26-15-14-01-03/153117, як основний доказ податкових правопорушень, не містить в собі повного дослідження господарських операцій в частині причин, дати і підстав виникнення дебіторської заборгованості, щодо яких строк позовної давності минув, у т.ч. підстав спливу позовної давності. Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.

Крім того, зважаючи на те, що господарські операції із зазначеними у пп. 3.1.2.2 п. 3.1.2 п/р 3.1 Розділу III Акт від 25.06.2019 № 375/26-15-14-01-03/153117 контрагентами, проведені у період з 06.10.2011 по 03.06.2013 p.p., строк для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань закінчив свій перебіг.

Також позивач посилався на порушення податковим органом порядку оформлення результатів перевірки, оскільки всупереч п. 86.1 ПК України та пп. 3 п. 4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727, Акт перевірки підписаний не усіма посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зазначив, що вони винесені на підставі та у відповідності до норм чинного податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2020 здійснено заміну відповідача у справі його правонаступником, а саме: Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві.

У зв`язку з клопотаннями відповідача підготовче засідання неодноразово відкладалось.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2020 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

07.07.2020 представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві та наданих письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у письмових запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 07.07.2020 судом було допитано свідка - ОСОБА_1 , який на час здійснення перевірки обіймав посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері легкої промисловості управління аудиту у сфері матеріального виробництва Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м. Києві, а на даний час займає посаду головного державного ревізора-інспектора відділу взаємодії з правоохоронними органами управління по взаємодії з правоохоронними органами Департаменту податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у м. Києві.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Підпис,

Підпис,

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, наказу від 26.04.2019р. № 5106, на підставі направлення та відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 ПК України, проведена планова виїзна документальна перевірка Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства за період 01.01.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2019.

За результатами перевірки був складений Акт документальної позапланової виїзної перевірки № 375/26-15-14-01-03/00153117 від 25.06.2019 року (надалі - Акт перевірки), яким встановлено порушення вимог

1) пп. 134.1.1 п. 134.1 cт. 134, пп. 138.3.1 п. 138.1 ст. 138, пп. 141.2 п. 141.2 ст. 141 ПК України, в результаті чого:

- завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування у сумі 101 721 472 гривень за 1 квартал 2019 року;

- занижено податок на прибуток всього у сумі 52 182 127 гривень, у тому числі за 2018 рік - 50 407 720 грн., ща 1 квартал 2019 року - 1 774 408 грн.

2) п. 198.3 ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 9 659 157 грн.

3) п. 252.3 ст. 252 ПК України в результаті заниження плати за користування надрами в грудні 2018 року на суму 2 207,32 грн. та в січні 2019 року на суму 3 992,82 грн.

24 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі вказаного Акту перевірки складено податкове повідомлення-рішення № 0103, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 12 073 946,00 грн., з яких 9 659 157,00,00 грн. за податковим зобов`язанням, 2 414 789,00 грн. штрафні санкції.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

З приводу дотримання процедури проведення та оформлення результатів перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України) він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, відповідно до п. 86.1, п. 86.3 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (далі - Порядок № 727).

Пунктом 2 розділу І Порядку № 727 визначено, що акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 1, 2, 3, 4, 5 розділу II Порядку №727 до підписання акта (довідки) документальної перевірки враховуються пояснення (у разі наявності), надані посадовими особами платника податків або його законними представниками під час перевірки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку. До акта (довідки) документальної перевірки додаються інформативні додатки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок (п.2 розділу V Порядку).

Згідно з вище викладеним, оскільки в акті фіксуються порушення норм законодавства, всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, факти виявлених порушень законодавства з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів, то, такий акт є службовим документом, який для набрання ним юридичної сили за формою і змістом повинен відповідати вимогам нормативних документів.

Як вбачається з Акту про результати документальної планової виїзної перевірки № 375/26-15-14-01-03/00153117 від 25.06.2019 року, перевірка проводилась: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Однак, на порушення пункту 1 розділу ІІІ Порядку №727, акт перевірки не підписаний ревізором ОСОБА_6. Замість його підпису зроблено відмітку, що дана посадова особа перебуває у відпустці.

Допитаний в судовому засіданні 07.07.2020 свідок - ОСОБА_1 , який є головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у м. Києві, підтвердив, що головний державний ревізор ОСОБА_6. дійсно приймала участь під час проведення перевірки Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", проте Акт перевірки № 375/26-15-14-01-03/00153117 від 25.06.2019 року не підписала з причин перебування у відпустці.

Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 N 55 затверджено Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» (надалі ДСТУ 4163-2003) які поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, та підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій), а також установлює склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Відповідно до п.4.4 ДТСУ 4163-2003 документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Надаючи оцінку правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд враховує, що відповідно до 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28.05.2004 №97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Згідно пп. 4.1.7 п.4.1 ДСТУ 2732:2004 підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

Водночас абзацом 28 пункту 2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом від 18.06.2015 №1000/5 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181 визначено, що реквізит службового документа - обов`язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

Згідно абзацу 30 пункту 2 цих Правил службовий документ - офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.

Таким чином, враховуючи наведені вимоги ПК України та Порядку № 727, а також приписи ДСТУ 4163-2003 та 2732:2004, підписання Акту перевірки посадовими особами контролюючого органу є основною умовою дійсності такого акту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, допустимість як властивість доказів поєднує в собі декілька вимог. Доказ вважається допустимим, якщо він отриманий уповноваженим суб`єктом, з дотриманням належної правової процедури та є закріпленим у відповідному джерелі.

Судом встановлено, що в Акті № 375/26-15-14-01-03/00153117 від 25.06.2019 року, складеному за наслідками перевірки Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" відсутній підпис посадової особи, яка була зазначена у вступній частині акту та проводила перевірку дотримання позивачем вимог податкового законодавства, зокрема, підпис головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у м. Києві - ОСОБА_6. та наявна відмітка про перебування його у відпустці на час складення даного акта.

Отже, за таких обставин суд приходить до висновку, що акт перевірки № 375/26-15-14-01-03/00153117 від 25.06.2019, на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення у даному випадку, є недопустимим доказом. Відсутність підписів посадових осіб контролюючого органу у Акті перевірки, які її проводили, робить такий акт нечинним, а тому останній не може слугувати підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень щодо нарахування платнику податків податкових зобов`язань, а отже позовні вимоги щодо скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 826/16217/17, від 03.12.2019 у справі № 1440/1965/18, від 27.02.2018 у справі № 813/2451/17 та у справі № 813/2451/17, від 04.09.2018 у справі № 826/14101/16, а також у справі № 400/605/19.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що Акт перевірки № 375/26-15-14-01-03/00153117 від 25.06.2019, складений за наслідками перевірки, як службовий документ за відсутності підпису ревізора ОСОБА_6 , що здійснював перевірку Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а відтак не може бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, зважаючи на те, що факт виявлених в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, які стали підставою для прийняття оскаржуваних у даній справі податкових повідомлень-рішень, допустимими доказами не підтверджено, суд не вбачає за доцільне досліджувати питання щодо обґрунтованості висновків контролюючого органу по суті встановлених порушень, так як встановлення цієї обставини жодного правового значення для вирішення даної справи не має.

Таким чином, суд приходить до висновку, що законних підстав для прийняття оскаржуваних у даній справі податкових повідомлень-рішень, за відсутності належно оформленого акта документальної перевірки, у контролюючого органу не було, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді даної справи судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Встановлене судом у ході розгляду даної справи неналежне оформлення відповідачем акта перевірки свідчить про порушення контролюючим органом своїх власних процедур, а тому прийняті за таких обставин рішення не можуть вважатись правомірними, інакше це свідчитиме про надання контролюючому органу можливості уникати виконання своїх обов`язків і не сприятиме юридичній визначеності у правовідносинах з платниками податків.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 0103 від 24.07.2019.

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 26, оф. 505; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 19 210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій

Дата складання повного тексту рішення - 14.07.2020 року