Справа № 460/2639/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2639/19 пров. № А/857/3945/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

при секретарі судового засідання: Хомич О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року (рішення ухвалене у м. Рівне судом у складі головуючого судді Зозулі Д.П., повний текст рішення складено 14.02.2020р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови у митному оформлені,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA 204000/2019/000700/2 від 23.08.2019 та картки відмови у митному оформлені товарів № UA 204000/2019/00715.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 15.08.2019 року до Рівненської митниці ДФС була подана митна декларація №UA204070/2019/014605 на автомобіль марки Mercedes Benz, модель CLA 200, бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна бензиновий, кількість місць для сидіння, включаючи водія 5, колісна формула 4х2, календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення 2017, тип кузова універсал, за заявленою митною вартістю за ціною договору в розмірі 10 000,00 євро. 22.08.2019 року в процесі здійснення митного контролю посадовою особою Рівненської митниці ДФС, було направлено декларанту електронне повідомлення, згідно зі змістом якого було зазначено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумніву у правильності визначення митної вартості товарів електронний довідник Super SCHWACKE, а саме наявна вартість імпортованого товару в сумі 20400,00 Євро, що перевищує заявлену за основним методом визначення митної вартості товару митну вартість ввезеного автомобіля. Дані обставини стали підставою для витребування додаткових документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, зокрема витребувано: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, виписку із бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості КТЗ, висновок експерта-товарознавця щодо вартості транспортного засобу. Митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 23.08.2019 року прийняла Рішення про коригування митної вартості №UA204000/2019/000700/2 і Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204000/2019/00715. Не погоджуючись з даними рішеннями, позивач вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогами чинного законодавства. Просив позов задоволити.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості № 204000/2019/000700/2 від 23.08.2019 та Картку відмови у митному оформлені товарів №204000/2019/00715.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Поліська митниця Держмитслужби. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Громадянкою ОСОБА_1 , за результатом пошуку на сайтах продажу автомобілів у мережі Інтернет, був обраний для придбання автомобіль Mercedes Benz, модель CLA 200, номер кузова НОМЕР_1 , за ціною 10 000,00 євро.

23.08.2019 року продавцем - фірмою Hagen Schlager GmbH, Нідерланди був сформований рахунок №19-12778 на зазначений транспортний засіб за вказаною сумою.

24.07.2019 року гр. ОСОБА_1 на рахунок фірми Hagen Schlager GmbH, Нідерланди, було сплачено 10 000,00 євро за вищезазначений автомобіль, що підтверджується долученими до позову платіжними документами дорученням в іноземній валюті SWIFT платежу від 24.07.2019 MUR №0408004 та квитанцією ПриватБанку №PAYM: 02613 від 24.07.2019.

05.08.2019 року оскільки даний транспортний засіб був у пошкодженому стані (пошкоджено ЛФП, задні фари, задній бампер, кришку багажника, задні праве та ліве крило), та не міг переміщуватись власним ходом, позивачкою було взято у користування лафету та автомобіль на лафеті був доставлений на митну територію України для здійснення його митного оформлення.

15.08.2019 року після доставки автомобіля у митницю призначення, декларантом позивачки була подана митна декларація №UA204070/2019/014605 із комплектом товаросупровідних документів, а саме: Рахунок-фактура №19-12778 від 23.07.2019, платіжне доручення SWIFT платежу від 24.07.2019 MUR №0408004 що підтверджує сплачену вартість автомобіля, квитанція банку № PAYM: 02613 від 24.07.2019, митна декларація типу ЕЕ від 14.08.2019, експортна митна декларація MRN 19DE06E2, Акт про проведення огляду товарів від 14.08.2019 №UA205010/2019/322778, довідка що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 15.08.2019 року, тощо.

Апеляційним судом встановлено, що наявними у справі документами, як сформованими контрагентом країни-продавця, так і документами державного банку України, підтверджено факт оплати громадянкою ОСОБА_2 10000,00 євро за автомобіль марки Mercedes Benz, модель CLA 200, номер кузова (він-код) WDD1179431N531529.

Разом з тим, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 23.08.2019 року прийняла Рішення про коригування митної вартості №UA204000/2019/000700/2 і Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204000/2019/00715.

Також, Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортний засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00715.

Згідно статті 55 МК України у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів, декларант або уповноважена ним особа має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

02.09.2019 декларантом подано електронну митну декларацію ІМ 40 ДЕ №UА204070/2019/015702, в якій з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2019 №UA204000/2019/000700/2 задекларовано: валюта та загальна сума за рахунком: 10000 євро (графа 22); курс валюти: 27.74904100 (графа 23); код МВВ (графа 43): ліве поле - 1, праве поле 6; коригування: 277490,41 (графа 45).

Відповідно до статті 55 МК України, 02.09.2019 року за вказаною вище митною декларацією товар випущено у вільний обіг із застосуванням статті 55 МК України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно частини 1 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно частини 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може письмово витребувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють митному органу здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.

Якщо ж зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що при здійсненні процедур митного контролю за митною декларацією від 15.08.2019 року №UA204070/2019/014605 посадовою особою митниці не наведено визначених статтею 53 МК України підстав для витребування додаткових документів, а фактично зазначено про наявність у митниці інформації про вартість імпортованого товару в сумі 20400,00 Євро, взяту із електронного довідника www.schwackenet.de, що перевищує заявлену за основним методом визначення митної вартості товару митну вартість ввезеного автомобіля.

Узагальнена інформація, що надає Schwacke інформує про поточну залишкову вартість автомобілів. Програмний продукт Schwacke містить інформацію щодо більше ніж 30 000 типів транспортних засобів і більше 10 мільйонів функцій обладнання.

Ціни, зазначені в Schwacke, є середніми цінами та визначаються для кожної моделі транспортного засобу з урахуванням дати реєстрації, об`єму двигуна, типу коробки передач, типу пального, пробігу, терміну експлуатації транспортного засобу, додаткової комплектації тощо.

Оскільки вартість колісного транспортного засобу є комплексною величиною, тобто залежить від об`єму двигуна, типу коробки передач, типу пального, додаткової комплектації, терміну експлуатації транспортного засобу (року випуску/років експлуатації), величини пробігу, зазначені критерії є основною складовою, що впливає на визначення кінцевої вартості транспортного засобу. У разі відсутності інформації по одному із зазначених вище критеріїв, можливе допущення похибки у встановлені об`єктивної вартості транспортного засобу.

Апеляційний суд звертає увагу, що програмний продукт Schwacke не враховує дійсного технічного стану конкретного автомобіля та його пошкодження, оскільки ці обставини є унікальними у кожному конкретному випадку. Водночас, ступінь пошкодженості автомобіля є чинником, що найбільше, в порівнянні з іншими чинниками, впливає на його вартість.

Наявність пошкоджень імпортованого автомобіля Mercedes Benz, модель CLA 200, бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , підтверджено Актами про проведення огляду товарів від 14.08.2019 №UA205010/2019/322778 та від 15.08.2019 року.

Апеляційним судом взято до уваги твердження митниці про встановлення у Актах огляду невідповідностей стосовно пошкоджень оцінюваного КТЗ, відтак, апеляційний суд зазначає наступне: обидва Акти сформовані посадовими особами митниці, перший (від 14.08.2019 року) на кордоні, другий (15.08.2019 року) у митниці призначення.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого Наказом Мінфіну України від 12.12.2012 № 1316, огляд проводиться виключно посадовими особами митних органів. Пунктом 4.3 зазначеного Порядку встановлено, що при виявленні під час огляду фактів невідповідності фактичних характеристик, кількості або відомостей про товари (найменування, країна походження, виробник тощо) відомостям, що зазначені в товаросупровідних документах, митних деклараціях, ці факти зазначаються в Акті огляду.

Обидва Акти містять вчинені посадовими особами митниці записи: Шляхом проведеного митного огляду встановлено, що відомості про товар відповідають даним, заявленим у ТСД (Акт від 14.08.2019 року) та Товар відповідає відомостям заявленим у МД та ТСД. Невідповідностей не виявлено (Акт від 15.08.2019 року).

Відтак, відповідач без належного обґрунтування взяв до уваги цінову інформацію з електронного довідника www. schwackenet.de, та не врахував наявні пошкодження автомобіля, що істотно впливають на митну вартість вказаного товару.

Відтак, дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною позивача та відповідача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості автомобіля марки Mercedes Benz, модель CLA 200, номер кузова НОМЕР_1 , та коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним, а єдиною підставою для витребування додаткових документів та виникнення сумнівів у митниці, відповідно до спірного рішення, був електронний довідник SuperSCHWACKE, що суперечить приписам Митного кодексу України.

Пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 встановлено, що орган доходів і зборів у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2019 року №UA204000/2019/000700/2 даним вимогам не відповідає, обґрунтувань, джерел або докладної інформації про визначення митної вартості не містить.

Апеляційний суд звертає увагу, що рішення не може бути визнане правомірним, якщо у ньому не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційні умови тощо та не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Даний висновок суду узгоджується з положеннями пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України про те, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити не лише наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, але й обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на суб`єкті владних повноважень. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

За таких обставин, апеляційний суд переконаний, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року у справі №460/2639/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 15.07.2020р.