Справа № 420/3876/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3876/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) справу за адміністративним позовом Заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури, в інтересах держави до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей,- вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

06.05.2020 року позивач, Заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури, в інтересах держави звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, в якому просив:

(1) визнати протиправною бездіяльність Авангардівської селищної ради щодо утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей, зобов`язавши Авангардівську селищну раду вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до складу Авангардівської об`єднаної територіальної громади приєдналось 3 ради (Авангардівська селищна, Прилиманська та Новодолинська сільська рада), на території яких проживає 2431 дитини, у тому числі діти-сироти та позбавлені батьківського піклування, діти, які опинилися у складних життєвих обставинах.

Проте у порушення вимог законодавства у сфері охорони дитинства та захисту прав дітей у складі відповідних виконавчих органів Авангардівської селищної ради не утворено службу у справах дітей.

Однак, об`єднанні територіальні громади набули повноважень щодо забезпечення та дотримання прав дитини та відповідно обов`язків з питань захисту прав дітей, як орган опіки та піклування.

При цьому передбачено, що безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей- сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, покладається на служби у справах дітей, зокрема виконавчих органів міських, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад.

Позивач зазначив, що питання створення виконавчих органів та утворення служб у справах дітей належить до повноважень органу місцевого самоврядування.

Об`єднана громада як орган опіки та піклування забезпечує захист особистих і майнових прав кожної дитини, яка є мешканцем громади.

З огляду на викладене, служби у справах дітей фактично є координатором і організатором процесів забезпечення прав дітей, захисником та представником прав дитини.

Тобто всі види діяльності виконкому стосовно захисту прав конкретної дитини узагальнює, обліковує та координує служба у справах дітей.

Таким чином, позивач зазначив, що органи місцевого самоврядування сільських, селищних, міських рад, зобов`язані відповідно вимог зазначених нормативно-правових актів здійснювати повноваження з питань захисту прав дітей, які є мешканцями громади та утворити для цього у складі відповідних виконавчих органів рад службу у справах дітей, виконуючи відповідні повноваження, покладенні на неї законодавством. Проте до теперішнього часу служба у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрації здійснює повноваження у сфері соціально - правового захисту дітей на території Авангардівської територіальної громади.

Відповідно до п.1.1 Регламенту Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради від 06.11.2015 р. № 4-VІ, Авангардівська селищна рада - представницький орган місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавчим органом Авангардівської селищної ради є Виконавчий комітет Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, який утворюється та діє відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування».

Крім того, указом Президента України від 30.09.2019 № 721/2019 «Про деякі питання забезпечення прав та законних інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей» зобов`язано вжити в установленому порядку вичерпних заходів щодо приведення штатної чисельності служб у справах дітей відповідно до нормативів, установлених законодавством, у тому числі в об`єднаних територіальних громадах.

Однак, незважаючи на вимоги законодавства в Авангардівській об`єднаній територіальній громаді служба у справах дітей до цього часу відсутня.

Відповідно до інформації Овідіопольської райдержадміністрації, службою у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрацією напрявся лист за вих. №01-11/10 від 04.01.2018 з повідомленням про необхідність створення відповідного органу, з метою захисту прав дітей територіальної громади.

За вих. №664від 08.04.2020 Авангардівською селищною радою повідомлено прокуратуру, що на виконання повноважень, наданих ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (зокрема, вирішення в установленому законом порядку питань опіки та піклування), розпорядженням Авангардівської селищної ради від 20.11.2019 року №245-к призначено головного спеціаліста (уповноважену особу захисту прав дітей) Авангардівської селищної ради.

Однак, виключно вирішенням питань опіки та піклування повноваження об`єднаних територіальних громад щодо захисту прав дітей не обмежується, а вищенаведені законодавчі акти вимагають створення саме служби у справах дітей в об`єднаній територіальній громаді, штатна чисельність якої має відповідати вимогам ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».

В Овідіопольському районі наразі створено три об`єднані територіальні громади: Авангардівська, Таїровська та Дальницька, які об`єднують по декілька населених пунктів Овідіопольського району. У Таїровькій та Дальницькій територіальній громаді функціонують служби у справах дітей, які виконують покладені вище повноваження.

Така ситуація створює загрозу порушення суспільних інтересів та інтересів держави у сфері охорони дитинства щодо реалізації в повному обсязі завдань та заходів державної політики з питань соціально-правового захисту дітей - мешканців громади.

Таким чином, Авангардівська селищна рада як орган місцевого самоврядування, допустила у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність.

(б) Відповідач не скористався свої правом на подання відзиву на адміністративний позов.

ІІІ. Процедура та рух справи

20.05.2020 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

До складу Авангардівської об`єднаної територіальної громади приєдналось 3 ради (Авангардівська селищна, Прилиманська та Новодолинська сільська рада), на території яких проживає 2431 дитини, у тому числі діти-сироти та позбавлені батьківського піклування, діти, які опинилися у складних життєвих обставинах.

До теперішнього часу служба у справах дітей Овідіопольської райдерж адміністрації здійснює повноваження у сфері соціально - правового захисту дітей на території Авангардівської територіальної громади.

Відповідно до п.1.1 Регламенту Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради від 06.11.2015 р. № 4-VІ, Авангардівська селищна рада - представницький орган місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавчим органом Авангардівської селищної ради є Виконавчий комітет Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, який утворюється та діє відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування».

Указом Президента України від 30.09.2019 № 721/2019 «Про деякі питання забезпечення прав та законних інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей» зобов`язано вжити в установленому порядку вичерпних заходів щодо приведення штатної чисельності служб у справах дітей відповідно до нормативів, установлених законодавством, у тому числі в об`єднаних територіальних громадах.

Однак, незважаючи на вимоги законодавства в Авангардівській об`єднаній територіальній громаді служба у справах дітей до цього часу відсутня.

Відповідно до інформації Овідіопольської райдержадміністрації, службою у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрацією напрявся лист за вих. №01-11/10 від 04.01.2018 з повідомленням про необхідність створення відповідного органу, з метою захисту прав дітей територіальної громади.

За вих. №664від 08.04.2020 Авангардівською селищною радою повідомлено прокуратуру, що на виконання повноважень, наданих ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (зокрема, вирішення в установленому законом порядку питань опіки та піклування), розпорядженням Авангардівської селищної ради від 20.11.2019 року №245-к призначено головного спеціаліста (уповноважену особу захисту прав дітей) Авангардівської селищної ради.

В Овідіопольському районі наразі створено три об`єднані територіальні громади: Авангардівська, Таїровська та Дальницька, які об`єднують по декілька населених пунктів Овідіопольського району. У Таїровській та Дальницькій територіальній громаді функціонують служби у справах дітей, які виконують покладені вище повноваження.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

Так, відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 423, центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері соціальної політики, з питань сім`ї та дітей, усиновлення та захисту прав дітей, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей є Міністерство соціальної політики України.

Разом з тим, відповідно до вищевказаного положення Міністерство соціальної політики України не наділено повноваженнями щодо контролю за створенням в органах місцевого самоврядування служб у справах дітей, а тому прокурор має, в даному випадку, повноваження на здійснення представництва в суді законних інтересів держави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Згідно ст. 3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20.11.1989р., ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991р., у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Статтями 9, 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права (ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII від 19.10.73р.), зокрема визначено, що держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування. Сім`ї, яка є природним і основним осередком суспільства, повинні надаватися по можливості якнайширша охорона і допомога, особливо при її утворенні і поки на її відповідальності лежить турбота про несамостійних дітей та їх виховання.

Особливих заходів охорони і допомоги має вживатися щодо всіх дітей і підлітків без будь-якої дискримінації за ознакою сімейного походження чи за іншою ознакою. Дітей і підлітків має бути захищено від економічної і соціальної експлуатації.

У Декларації прав дитини, прийнятій резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., закріплено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, зокрема належного правового захисту, до і після народження.

Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про засади внутрішньої та зовнішньої політики" внутрішня політика ґрунтується, зокрема, на принципах верховенство права, забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, повага до гідності кожної особи, забезпечення особливого піклування про дитину та реалізації її прав.

Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. № 2402-III (далі - Закон № 2402-III) визначено охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону № 2402-III).

Згідно ч.3 ст. 5 Закону № 2402-III місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, зокрема: проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері; вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.

З урахуванням приписів ст. 23-1 Закону № 2402-III усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

У разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 25 Закону № 2402-III діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з пп. 3, 4 п. "б" ч.1 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, такі делеговані повноваження: вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов`язаних з охороною материнства і дитинства; вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про добровільне об`єднання громадян" об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України № 333-р від 1 квітня 2014 р., визначено напрями, механізми і строки формування ефективного місцевого самоврядування та територіальної організації влади для створення і підтримки повноцінного життєвого середовища для громадян, надання високоякісних та доступних публічних послуг, становлення інститутів прямого народовладдя, задоволення інтересів громадян в усіх сферах життєдіяльності на відповідній території, узгодження інтересів держави та територіальних громад.

З прийняттям постанов Кабінету Міністрів України № 877 від 15.11.2017р., № 301 від 11.04.2018р. внесено зміни до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008р., згідно яких сільські, селищні, міські ради об`єднаних територіальних громад мають самостійно здійснювати діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, зокрема передано об`єднаним територіальним громадам повноваження стосовно влаштування під опіку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів міських (за винятком міст районного значення) рад, крім повноважень, зазначених у пункті "б" частини першої цієї статті, належить: повноваження щодо утворення служб у справах дітей та спостережної, спрямування їх діяльності.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Згідно з п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008р., органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 890 від 14.06.2018р. "Про деякі питання діяльності об`єднаної територіальної громади щодо соціальної підтримки населення та захисту прав дітей" затверджено Методичні рекомендації щодо організації та забезпечення діяльності об`єднаної територіальної громади у сфері соціального захисту населення та захисту прав дітей, за змістом яких служба у справах дітей створюється як юридична особа, яка підпорядковується голові міської, селищної, сільської ради.

Позивач зазначив, що до Авангардівської об`єднаної територіальної громади приєдналось 3 ради (Авангардівська селищна, Прилиманська та Новодолинська сільська рада), на території яких проживає 2431 дитини, у тому числі діти-сироти та позбавлені батьківського піклування, діти, які опинилися у складних життєвих обставинах

Отже, відповідач зобов`язаний створити службу у справах дітей, з урахуванням штатної чисельності, визначеної ч. 7 ст. 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей".

Відповідно до інформації Овідіопольської райдержадміністрації, службою у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрацією направлявся лист за вих. №01-11/10 від 04.01.2018 з повідомленням про необхідність створення відповідного органу, з метою захисту прав дітей територіальної громади.

За вих. №664від 08.04.2020 Авангардівською селищною радою повідомлено прокуратуру, що на виконання повноважень, наданих ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (зокрема, вирішення в установленому законом порядку питань опіки та піклування), розпорядженням Авангардівської селищної ради від 20.11.2019 року №245-к призначено головного спеціаліста (уповноважену особу захисту прав дітей) Авангардівської селищної ради.

Однак, суд зазначає, що вирішенням питань опіки та піклування повноваження об`єднаних територіальних громад щодо захисту прав дітей не обмежується, а вищенаведені законодавчі акти вимагають створення саме служби у справах дітей в об`єднаній територіальній громаді, штатна чисельність якої має відповідати вимогам ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».

Таким чином, Авангардівська селищна рада як орган місцевого самоврядування, допустила у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимогам ст.ст. 5, 8, 23-1, 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 6, 7, 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 34, 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 6, 7 Порядку взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю, затвердженого постановою КМУ від 03.10.2018 № 800, п. З Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, у складі відповідних виконавчих органів Авангардівської селищної ради.

Отже, Авангардівська селищна рада, як представник об`єднаної територіальної громади, не виконує належним чином повноваження з забезпечення, дотримання та захисту прав дитини, оскільки не утворила для цього у складі відповідних виконавчих органів службу у справах дітей.

Реалізації державної політики у сфері забезпечення прав дитини є безпосереднім обов`язком об`єднаної територіальної громади. Кожна дитина, яка мешкає у громаді, має право на захист майнових і немайнових прав, який, за законом, надає ОТГ як орган опіки та піклування, що має особливі повноваження виконавчих органів влади об`єднаної громади представляти та обстоювати інтереси своїх громадян.

Щоб об`єднані територіальні громади були ефективними з питаннях захисту прав дитини, вони мають не тільки набути повноважень органу опіки та піклування, а й застосовувати положення законодавства у питаннях вирішення спорів між батьками дитини, обмеження або позбавлення батьківських прав, протидії насильству, у тому числі домашньому, представлення інтересів малолітніх, неповнолітніх дітей у разі відсутності законних представників у дитини та багатьох інших.

Також суд зауважує, що відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача.

Вказане свідчить про бездіяльність суб`єкта владних повноважень та недотримання ним законодавства в сфері сім`ї та дітей, соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а тому слід зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги обґрунтовані та належать до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки суд не залучав свідків та призначав проведення експертизи з відповідача судові витрати не стягуються.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Авангардівської селищної ради щодо утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

3.Зобов`язати Авангардівську селищну раду вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Заступник керівника Іллічівської місцевої прокуратури, адреса: вул. Віталія Шума, 9/102-Н, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000.

Відповідач: Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, адреса: вул. Добрянського,26 селище Авангард, Овідіопольський район, Одеська обл., .

Головуючий суддя Бойко О.Я.

.