Справа № 160/7375/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року Справа № 160/7375/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соборного управління Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
03.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Соборного управління Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить:
1) визнати протиправними та скасувати:
- податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №Ф-1369-52/04-63 У від 11.02.2020 року;
- заяву Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області «про примусове виконання» без номеру, дати і адреси «боржника» за якою Соборним відділом ДВС у місті Дніпрі відкрито 29.04.2020 року виконавче провадження ВП №61937629;
- Постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про відкриття виконавчого провадження» ВП №61937629;
- Постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про арешт майна боржника» ВП №61937629;
- Постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про стягнення виконавчого збору» ВП №61937629;
- Постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження» ВП №61937629;
- Постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про арешт коштів боржника» ВП №61937629.
- Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції закрити виконавче провадження ВП №61937629 від 29.04.2020 року і видалити відомості з реєстру виконавчих проваджень;
- Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Соборне управління Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області видалити з інформаційної системи органу доходів і зборів розміщену в ній недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , в тому числі недостовірні відомості, що він є фізичною особою-підприємцем.
06.07.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
14.07.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, позивачем надано заяву про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, суд на місці ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за наступною адресою: АДРЕСА_1 , з 27.05.2003 року, що підтверджується відповідним штампом в паспорта ОСОБА_1
23.10.1992 року ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, виданого виконкомом Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, про що зроблено запис в журналі обліку реєстрації за №001268.
07.12.2006 року начальником державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська складено акт №17 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідно до якого анульовану реєстрацію платника податку на додану вартість, а саме ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
11.02.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Ф-1369-52/04-63У на загальну суму 29 293,44 грн.
29.04.2020 року постановою старшого державного виконавця соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савостіною Оленою Валентинівною відкрито виконавче провадження на підставі вимоги № Ф-1369-52/04-63У від 11.02.2020 року виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).
29.04.2020 року постановою старшого державного виконавця соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савостіною Оленою Валентинівною про арешт майна боржника накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) з урахування боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій.
22.05.2020 року постановою старшого державного виконавця соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савостіною Оленою Валентинівною накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що містять на відритих рахунках.
Не погодившись з діями відповідачів, щодо винесення податкової вимоги та її примусового виконання, позивач оскаржив їх у судовому порядку.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. (ч. 1 ст. 68 Конституції України).
Відповідно до п.п 14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Підпункт 14.1.195 п. 14.1 ст. 14 ПК України дає визначення поняттю «працівник» - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Пунктами 3 і 10 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI надано визначення поняттям:
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Абзацом 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI встановлено, що до платників єдиного внеску віднесено фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та достатність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 стосовно визнання податкової вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №Ф-1369-52/04-63 У від 11.02.2020 року протиправною та необхідності її скасування.
Щодо вимог позивача стосовно: 1)визнання протиправними та скасування: заяви Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області «про примусове виконання» без номеру, дати і адреси «боржника» за якою Соборним відділом ДВС у місті Дніпрі відкрито 29.04.2020 року виконавче провадження ВП №61937629; постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про відкриття виконавчого провадження» ВП №61937629; постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про арешт майна боржника» ВП №61937629; постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про стягнення виконавчого збору» ВП №61937629; постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження» ВП №61937629; постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.04.2020 року «про арешт коштів боржника» ВП №61937629. 2) зобов`язання Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції закрити виконавче провадження ВП №61937629 від 29.04.2020 року і видалити відомості з реєстру виконавчих проваджень; Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Соборне управління Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області видалити з інформаційної системи органу доходів і зборів розміщену в ній недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , в тому числі недостовірні відомості, що він є фізичною особою-підприємцем, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно ч.2ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне зауважити, що у разі скасування податкової вимоги №Ф-1369-52/04-63 У від 11.02.2020 року, виконавче провадження ВП №61937629 відкрите стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) підлягає закінченню, а отже у суду не має правових підстав для задоволення вищенаведених вимог позивача.
При цьому, в основу своїх вимог до органу державної виконавчої служби позивач покладає виключно протиправність виконавчого документа, водночас позивачем не наведено жодних значних та обґрунтованих доводів в протиправній поведінці цього віддповідача.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 9, 73-77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 року №Ф-1369-52/04-63У.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський