Справа № 200/5239/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 р. Справа№200/5239/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участю

позивача: Кондратюк С.В.

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною то зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

01 червня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною то зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є вдовою інваліда війни 2 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, захворювання, інвалідність та смерть якого пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .

Постановою 12 Регіональної військово-лікарської комісії що встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 216 від 19 травня 2020 року захворювання яке призвело до смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 1961 р. н. - пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюються на мене, як члена сім`ї померлого інваліда війни.

З приводу видачі «Посвідчення члена сім`ї загиблого» позивачка звернулась до відповідача 19.05.2020 року, але отримала повідомлення про те, що в неї, як дружини померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС, прирівняного до осіб з інвалідністю внаслідок війни, відсутні правові підстави для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана згідно в пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вважає її права порушеними та просить суд:

Визнати відмову управління праці та соціального захисту населення Марийської районної державної адміністрації Донецької області про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - протиправною.

Визнати в судовому засіданні право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Мар`їнським РВ ГУДМС України в Донецькій області 22.10.2016 року реєстраційний номер обліко вої картки платника податків НОМЕР_3 , на встановлення статусу «Члена сім`ї загиблого» та на користування пільгами, як вдові інваліда війни 2 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, захворювання, інвалідність та смерть якого пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 , передбачених ст.ст. 7,10,15 Закону України № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Марийської районної державної адміністрації Донецької області видати їй, ОСОБА_1 , відповідне посвідчення «Члена сім`ї загиблого», згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», деяким категоріям осіб та видачі посвідчення «Члена сім`ї загиблого», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740.

Ухвалою суду від 02 червня 2020 року позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків.

15.06.2020 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивач надала документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду 16 червня 2020 року відкрито провадження у справі №200/5239/20-а у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 16 липня 2020 року.

09.07.2020 року відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив про те, що відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісті) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Згідно листа Мінсоцполітики України від 31.07.2017 року № 167/0/166-14/401 статус сім`ям, зазначеним в абзаці 1 частин 1 статті 10 ЗУ «1 Іро статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надається у разі загибелі (смерті) внаслідок:

1) поранення, контузії чи каліцтва одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків);

2) захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військовій служби під час воєнних дій та конфліктів;

3) захворювання, пов`язаною з перебуванням на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

На підставі викладеною відсутні правової підстави для встановлення дружинам померлих ліквідаторів аварії па Чорнобильській АЕС статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни війно з пунктом 1 статті 10 Закону.

Враховуючи що права позивачки відповідачем порушені не були в позові просить відмовити.

16 липня 2020 року позивачка з`явилася в судове засідання. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши позивачку, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянкою України відповідно до паспорту серія НОМЕР_2 виданого Мар`їнським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області 22.10.2016 року (а.с.9-10).

Відповідачем є Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області яка є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

Згідно посвідчення № НОМЕР_4 виданого 12.12.2018 року ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1 смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 уклали шлюб 21.10.2016 року, актовий запис № 21 (а.с.13).

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 168 (а.с.12).

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_5 виданого в червні 2009 року ОСОБА_2 був інвалідом 2 групи та мав пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни і інвалідів війни (а.с.14).

Згідно з посвідченням серія НОМЕР_6 виданого 24.10.2008 року ОСОБА_2 був особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 (а.с.15).

Відповідно до архівної довідки № 26342 від 06.08.2013 року ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.10.1986 року по 04.11.1986 року у складі військової частини № НОМЕР_7 (а.с.16).

Згідно з довідкою МСЕК серії ДОН-07 № 079577 ОСОБА_2 надана друга група інвалідності пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.17).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серія ДОН-04 № 014823 виданої 11.06.2009 року ступень втрати професійної працездатності становить 70 % с 11.06.2009 року безстроково (а.с.18).

Згідно з витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, захворювання ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС (а.с.19).

Відповідно до експертного висновку № 655 від 26.11.2018 року захворювання що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС (а.с.20).

Із заявою від 08.05.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про видачу їй посвідчення члена сім`ї загиблого (а.с.21).

Листом № 3062/02-09 від 19.05.2020 року Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області відмовило позивачки у видачі посвідчення (а.с.22).

Згідно військового квитка НОМЕР_8 видано 05.05.1980 року ОСОБА_2 проходив строкову військову службу з травня 1980 року по червень 1982 року. Окрім цього проходив військові збори на протязі 31 дня у 1986 році у складі військової частини № НОМЕР_7 (а.с.32-37).

Відповідно до трудової книжки БТ-11 № НОМЕР_9 ОСОБА_2 з 18.02.1985 року по 28.09.1992 року працював на шахті «Південнодобаська» в якості гірника підземного (а.с.38-40).

Згідно Довідки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 № 97 від 09.06.2020 року ОСОБА_2 призивався Маріїнським РВК для участі у ліквідації наслідків на ЧАЕС у період з 05 жовтня 1986 року по 05 листопада 1986 року у в/ч НОМЕР_7 (а.с.41).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини, які виникли між позивачкою та відповідачем регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551 (надалі Закон № 3551) та постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302.Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону №3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Згідно п.1 частини 2 ст.7 Закону № 3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

Відповідно до п.4 Положення про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ № 302 від 12.05.1994 року, особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка є членом сім`ї (дружиною) ОСОБА_2 , який в свою чергу був особою з інвалідністю другої групи яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, статус ОСОБА_2 підпадає під дію п.1 ч.2 статті 7 Закону № 3551.

Відповідно статус дружини померлого ОСОБА_2 надає право позивачці ОСОБА_1 , згідно ст..10 Закону №3551 та п.4 Положення про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ № 302 від 12.05.1994 року, як особі, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону), на отримання посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Суд не приймає заперечення відповідача з посиланням на лист Мінсоцполітики України від 31.03.2017 року № 167/0/16614/401, тому що цей лист не є нормативно правовим актом.

Окрім цього, зміст вказаного листа не повною мірою відповідає нормам Закону № 3551.

Отже, позовні вимоги позивачки в частині визнання відмови управління праці та соціального захисту населення Марийської районної державної адміністрації Донецької області про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправною та в частині визнання права ОСОБА_1 , на встановлення статусу «Члена сім`ї загиблого» та на користування пільгами, як вдові інваліда війни 2 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, захворювання, інвалідність та смерть якого пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 , передбачених ст.ст. 7,10,15 Закону України № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Марийської районної державної адміністрації Донецької області видати ОСОБА_1 , відповідне посвідчення «Члена сім`ї загиблого», згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740.

По перше. Порядок надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», деяким категоріям осіб та видачі посвідчення «Члена сім`ї загиблого», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 не регулює правовідносини, що склалися між позивачкою та відповідачем.

Цей Порядок регулює надання статусу сім`ям осіб, які добровільно забезпечували (добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі провадили волонтерську діяльність за напрямами, визначеними абзацом дев`ятим частини третьої статті 1 Закону України Про волонтерську діяльність) та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

По друге. Відповідно до ч.2 п.7 Положення про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ № 302 від 12.05.1994 року, "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Отже, видача посвідчення члена сім`ї загиблого є компетенцією виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина, тобто його дискреційними повноваженнями.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивачки вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки про видачу їй «посвідчення члена сім`ї загиблого» з урахуванням правових висновків суду.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною то зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню частково.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень у розмірі 840,80 грн. на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції від 10.06.2020 року (а.с.31).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 205, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною то зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати відмову управління праці та соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про надання ОСОБА_1 статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - протиправною.

Визнати право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Мар`їнським РВ ГУДМС України в Донецькій області 22.10.2016 року реєстраційний номер обліко вої картки платника податків НОМЕР_3 , на встановлення статусу «Члена сім`ї загиблого» та на користування пільгами, як вдові інваліда війни 2 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, захворювання, інвалідність та смерть якого пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 , передбачених ст.ст. 7,10,15 Закону України № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу посвідчення «Члена сім`ї загиблого», з урахуванням правових висновків суду.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Мар`їнка, вулиця Каштанова, 2) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено в судовому засіданні 16 липня 2020 року

Повний текст рішення складено та підписано 17 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 року №540-ІХ змін у розділ VI Прикінцеві положення КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Хохленков