Справа № 200/4841/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 р. Справа№200/4841/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 97 від 06.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового та страхового стажу періоди роботи: період проходження військової служби в лавах Радянської армії з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року, з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року на шахті Комсомольська, з 10.03.1993 по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 року по 02.2002 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 року по 21.08.2019 року на шахті Партизанська, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року у Відокремленому підрозділі Шахта імені 50 річчя Радянської України Державного підприємства Антрацит, з 10.05.2006 по 08.01.2008 року на Приватному підприємстві Койл А.С., з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року на ВАТ Шахтопромстрой Державного підприємства Орджонікідзевугілля з врахуванням висновків Донецького окружного адміністративного суду.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 97 від 06.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового та страхового стажу періоди роботи: період проходження військової служби в лавах Радянської армії з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року, з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року на шахті Комсомольська, з 10.03.1993 по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 року по 02.2002 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 року по 21.08.2019 року на шахті Партизанська, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року у Відокремленому підрозділі Шахта імені 50 річчя Радянської України Державного підприємства Антрацит, з 10.05.2006 по 08.01.2008 року на Приватному підприємстві Койл А.С., з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року на ВАТ Шахтопромстрой Державного підприємства Орджонікідзевугілля з врахуванням висновків Донецького окружного адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 лютого 2020 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою № 2575 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що рішенням № 97 від 06 березня 2020 року йому відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач вказує на те, що відповідачем безпідставно не зараховав до пільгового стажу періоди роботи: з 23.06.1989 по 19.04.1993 на шахті «Комсомольська», оскільки відсутні документи підтверджуючи пільговий характер роботи; з 10.03.1993 по 09.07.2000, з 16.10.2000 по 02.2002, з 17.03.2008 по 06.09.2008, з 15.09.2008 по 21.08.2019 на шахті «Партизанська», оскільки відсутня пільгова довідка та дані про атестацію робочих місць; з 15.03.2004 по 08.05.2006 у відособленому підрозділі «Шахта імені 50 річчя Радянської України» Державного підприємства «Антрацит» оскільки відсутні дані про місцезнаходження підприємства в Єдиному державному реєстрі; з 10.05.2006 по 08.01.2008 на Приватному підприємства «Койл А.С.», оскільки підприємства зареєстровано на території, підконтрольній владі та відсутні пільгова довідка та дані про атестацію робочих місць; з 10.02.2008 по 03.03.2008 на ВАТ «Шахтопромстрой» Державного підприємства «Орджонікідзевугілля», оскільки підприємство зареєстровано на території підконтрольній українській владі та відсутні пільгова довідка та дані про атестацію робочих місць. Позивач вважає рішення № 97 від 06.03.2020 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його трудова книжка містить усі необхідні записи, що підтверджує пільговий характер робіт. Крім того позивач зазначає, що відповідачем не були дослідженні та взяті до уваги довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 325, № 326, № 327, № 328, № 329, № 330, № 13-2, № 204, № 13-2/205, від 17.02.2020; № 6 від 19.02.2020 року; № 216 від 24.03.2017 року, а також не дослідженні накази про атестацію робочих. Також позивач звертає увагу суду на те, що відповідач не скористався своїм правом на витребування додаткових доказів, чим на думку порушив його права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. 28 лютого 2020 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розгляді наданих позивачем документів до пільгового стажу не зараховані періоди роботи: з 23.06.1989 по 19.04.1993 на шахті «Комсомольська», оскільки відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи; з 10.05.1993 по 09.07.2000, з 16.10.2000 по 02.07.2002, з 17.03.2008 по 06.09.2008, з 15.09.2008 по 21.08.2019 на шахті «Партизанська», оскільки підприємство перереєстровано на території підконтрольній українській владі, але відсутні довідка підтверджуюча пільговий характер роботи та дані про атестацію робочих місць; з 15.03.2004 по 08.05.2006 у Відособленому підрозділі «Шахта імені 50 річчя Радянської України» Державного підприємства «Антрацит», оскільки відсутні дані про місцезнаходження підприємства (код 26403014) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань; з 10.05.2006 по 08.01.2008 на Приватному підприємстві «Койл А.С.», оскільки підприємство зареєстровано на території, підконтрольній українській владі, але відсутні довідка підтверджуюча пільговий характер роботи та дані про атестацію робочих місць; з 10.02.2008 по 03.03.2008 на ВАТ «Шахтопромстрой» Державного підприємства «Орджонікідзевугілля», оскільки підприємство зареєстровано на території, підконтрольній українській владі, але відсутні довідка підтверджуюча пільговий характер роботи та дані про атестацію робочих місць. Відповідач вказує на те, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно поданих документів складає 29 років 1 місяць 29 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 - складає 01 рік 8 місяців 17 днів. Відповідач зазначає, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах до надання довідок про пільговий характер роботи, який буде підтверджено первинними документами та наказами про атестацію робочого місця. З огляду на викладене відповідач вважає, що не порушив прав позивача, діяло в межах повноважень та й у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з перебуванням судді Олішевської В.В ОСОБА_2 у основній щорічній відпустці з 22 червня 2020 року по 10 липня 2020 року, справа заглядається 13 липня 2020 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 6-7).

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з заявою № 2573 про призначення пенсії за віком за списком № 1, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 135).

Позивачем були надані наступні документи: заява № 2575 від 28.2.2020 на призначення пенсії за Списком № 1, копія паспорту ЕК № 669553 від 16.12.1997 року, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія трудової книжки БТ НОМЕР_3 8251417 від 10.09.1985 року, копія військового квитка УН № 9039579 від 05.05.1986 року, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.02.2020 року № 1426-.

06 березня 2020 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області прийнято рішення № 97 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами) (а.с. 97).

Зі змісту рішення встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно поданих документів складає 29 років 1 місяць 29 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 складає 01 рік 8 місяців 17 днів.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року на шахті «Комсомольська», оскільки відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи;

- з 10.03.1993 року по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 року по 02.07.2002 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 року по 21.08.2019 року на шахті «Партизанська», оскільки підприємство перереєстровано на території підконтрольній українській владі, та відсутні пільгова довідка та дані про атестацію робочих місць;

- з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року у Відокремленому підрозділі «Шахта імені 50 річчя Радянської України» Державного підприємства «Антрацит», оскільки відсутні дані про місцезнаходження підприємства (код 26403014) в Єдиному Державному реєстрі;

- з 10.05.2006 року по 08.01.2008 року на Приватному підприємстві «Койл А.С.», оскільки підприємство на території, підконтрольній українській владі та відсутні пільгова довідка та дані про атестацію робочих місць;

- з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року на ВАТ «Шахтопромстрой» Державного підприємства «Орджонікідзевугілля», оскільки підприємство зареєстровано на території підконтрольній українській владі та відсутні пільгова довідка та дані про атестацію робочих місць.

За таких обставин прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 а призначенні пенсії на пільгових умовах до надання довідок про пільговий характер роботи та за умов підтвердження первинними документами.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням про відмову у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналіз норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваня» та Порядку № 383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту статті 114 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документи, які можуть підтверджувати результати атестації робочого місця за умовами праці, є: наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 встановлено, що позивач з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року проходив службу в Лавах Радянської Армії; 23.06.1986 року прийнятий на Шахту «Комсомольська» Виробничого об`єднання «Антрацит» учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею; 04.08.1989 року переведений гірником підземним з повним робочим днем під землею; 02.10.1989 року переведений учнем прохідника з повним робочим днем під землею; 04.11.1989 року переведений прохідником з повним робочим днем під землею; 19.04.1993 року звільнений за власним бажанням; 10.05.1993 року прийнятий на Шахту «Партизанська» Виробничого об`єднання по видобутку антрацита «Антрацит» прохідником 5 розряду підземного з повним робочим днем під землею; 01.07.1994 року переведений учнем майстра підривника з повним робочим днем під землею; 15.08.1994 року переведений майстром підривником з повним робочим днем під землею; 15.06.1994 року проведено атестацію робочого місця згідно наказу № 51, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по списку № 1; 26.02.1999 року проведено атестацію робочого місця згідно наказу № 21 від 26.02.1999 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по списку № 1; 10.07.2000 року по 15.10.2000 року час участі в забастовці не зараховується в загальний та непереривний стаж; 02.07.2002 року звільнений за власним бажанням; 15.07.2002 року прийнятий на Шахту ім. В.В. Вахрушева майстром підривником підземним з повним робочим днем під землею; 20.06.2002 року проведено атестацію робочого місця згідно наказу № 376 від 20.06.2002 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по списку № 1;04.03.2004 року звільнений за власним бажанням; 15.03.2004 року прийнятий до Відокремленого підрозділу «Шахта імені 50-річчя Радянської України» Державного підприємства «Антрацит» майстром підривником 4 розряду з повним підземним робочим днем; відповідно до наказу № 508 від 09.12.1999 року проведено атестацію робочого місця, що дає право на призначення пенсію на пільгових умовах за списком № 1; відповідно до наказу № 441 від 06.12.2004 року проведено атестацію робочого місця, що дає право на призначення пенсію на пільгових умовах за псиськом № 1; 08.05.2006 року звільнений за власним бажанням; 10.06.2006 року прийнятий на Приватне підприємство «Койл А.С.» майстром підривником з повним робочим днем на дільниці по видобутку; відповідно до наказу № 4/п від 24.022004 року проведено атестацію робочого місця, що дає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1; 08.01.2008 року звільнений за власним бажанням; 10.02.2008 року прийняти до ТОВ «Шахтапромстой» прохідником з повним робочим днем під землею; відповідно до наказу № 5-05 від 07.02.2005 року проведено атестацію робочого місця, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах; 06.03.2008 року звільнений за власним бажанням; 17.03.2008 року прийнятий до Відокремленого підрозділу «Шахта «Партизанська» Державного підприємства «Антрацит» прохідником підземним з повним робочим днем під землею; згідно наказу № 46 від 25.02.2004 року проведено атестацію робочого місця, що дає право на призначення пенсії за списком № 1; 06.09.2008 року звільнений за власним бажанням; 15.09.2008 року прийнятий до Відокремленого підрозділу «Шахта «Партизанська» Державного підприємства «Антрацит» прохідником підземним з повним робочим днем під землею; згідно наказу № 46 від 25.02.2004 року проведено атестацію робочого місця, що дає право на призначення пенсії за списком № 1; згідно наказу № 127-1 від 23.02.2009 року проведено атестацію робочого місця, що дає право на призначення пенсії за списком № 1; 17.01.2011 року переведений гірником 3 розряду підземним з повним робочим днем під землею; 22.01.2015 року переведений раздатчиком підривних матеріалів підземним з повним робочим днем під землею; 25.04.2016 року звільнений за власним бажанням (а.с. 12-18).

Як встановлено з трудової книжки позивач у спірні періоди працював на посаді «учнем гірника підземного», «гірником підземним», «майстром - підривником», «прохідником» та «раздатчиком підривних матеріалів підземним».

Суд зазначає, що вищезазначені професії, за якими позивач працював у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Постановою Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року.

Отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача підтверджується наявними записами у копії трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

Таким чином посилання відповідача, як на підставу не зарахування періодів роботи до пільгового стажу, у зв`язку з не наданням позивачем пільгових довідок, є безпідставним, оскільки позивачем була надана трудова книжка належним чином оформлена.

Крім того стосовно посилання у рішенні про відмову у призначенні пенсії на відсутність пільгових довідок, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Проте судом встановлено, що відповідачем не було запропоновано позивачу надати додаткові документи, зокрема пільгові довідки, для вирішення питання про призначення пенсії, суд вважає, що такими діями позивач порушив право позивача на отримання пенсії передбачене Конституцією України.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи долучені довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.02.2020 року № 325, № 326, № 327, № 328, № 329, видані «Шахта «Партизанська» Державного унітарного підприємства «Антрацит», від 19.02.2020 року № 6, видана Приватним підприємством «Койл А.С.», від 17.02.2020 року № 13-3/204, від 18.02.2020 року № 373, видана Державним унітарним підприємством «Антрацит», від 24.03.2017 року № 216, видана ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління «Ясенівське», а також накази про проведення атестації від 24.02.2004 року № 4/П на Приватному підприємстві «Койл А.С.», від 09.12.1999 року № 508, від 11.03.2004 року № 42-к, від 06 грудня 2004 року № 441 та від 10.05.2006 року № 61-к на «Шахті ім. 50-річчя Радянської України» ДП «Антрацит», від 15.06.1994 року № 51, від 26.02.1999 року № 21, від 25.02.2004 року № 46, від 23.02.2009 року № 127-1 від 03.03.2014 року № 295-1 на ВП «Шахта «Партизанська» ДП «Антрацит», від 05.08.1997 року № 195 на шахті «Комсомольська» ВО по видобутку вугілля «Антрацит», що підтверджують пільговий характер робіт позивача у спірні періоди.

Крім того Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень встановлено, що органи, які призначають пенсію мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Враховуючи зазначені обставини, суд зазначає, що відповідач самостійно міг звернутися до підприємства з вимогою надати документи необхідні для призначення пенсії, однак відповідачем не надано суду доказів що управлінням були вчинені дії стосовно отримання додаткових доказів.

Також суд вважає безпідставним посилання відповідача у спірному рішенні на відсутність даних про атестацію робочих місць, оскільки трудова книжка позивача містить записи про проведення атестації робочого місця позивача на підприємствах, періоди роботи на яких не були зараховані до пільгового стажу позивача.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року, з 10.05.1993 року по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 по 02.07.2002 року, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року, з 10.05.2006 року по 08.01.2008 року, з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 по 31.10.2014 року, з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року, з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року.

Стосовно вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 01.11.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 01.06.2015 року по 21.08.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону № 1058-IV:

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV зазначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку […] і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, при розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах органи Пенсійного фонду України мають не лише встановити факт зайнятості особи повний робочий день на певних (визначених нормативно-правовими актами) роботах (посадах), а й встановити ту обставину, що під час зайнятості на зазначених посадах заявник був застрахованою особою, за яку щомісяця сплачувались страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (мав страховий стаж).

Згідно ч. 2 зазначеної статті Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З трудової книжки позивача встановлено, що у період з 01.11.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 01.06.2015 року по 21.08.2019 року позивач працював на Шахті «Партизанська» ДП «Антрацит»

Суд зазначає, що Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Тобто, з 14.04.2014 року на території Донецької та Луганської областях розпочато проведення антитерористичної операції.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що ДП «Антрацит» () зареєстровано за адресою: м. Дружковка, вул. Радченко, буд. 60, офіс 24.

Проте, суд звертає увагу на те, що усі виробничі активи ДП «Антрацит» залишилися на непідконтрольній українській владі території, а саме у м. Антрацит, у тому числі «Шахта «Партизанська».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р місто Антрацит включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне страховий та пільговий стаж обчислювати за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) встановлено, що позивачу у період роботи на Шахті «Партизанська» ДП «Антрацит» з листопада 2014 року по грудень 2014 року, за березень 2015 року, з червня 2015 року по грудень 2015 року, за 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік відсутня інформація щодо нарахування заробітної плати та сплати єдиного внеску (а.с. 147-151).

Крім того, згідно Індивідуальних відомостях про застраховану особу встановлено, що підприємством спецстаж позивача на Шахті «Партизанська» за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року, за березень 2015 року, з червня 2015 року по серпень 2019 не визначено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.11.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 01.06.2015 року по 21.08.2019 року на Шахті «Партизанська» ДП «Антрацит».

Стосовно вимоги позивача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року, з 10.05.1993 року по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 по 02.07.2002 року, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року, з 10.05.2006 року по 08.01.2008 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, 15.09.2008 по 21.08.2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку стажу ОСОБА_1 вбачається, що періоди роботи з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року, з 10.05.1993 року по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 по 02.07.2002 року, з 10.05.2006 року по 08.01.2008 року, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року, з 17.03.2008 року по 31.03.2014 року зараховано до страхового стажу позивача, отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню (а.с. 134).

Стосовно не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2014 року по 21.08.2019 року суд зазначає, що згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) встановлено відсутність нарахування позивачу за період з 01.11.2014 року по 31.12.2014 року, за березень 2015 року, з 01 червня 2015 року по 21.08.2019 року заробітної плати, окрім цього з 01 квітня 2014 року по 21.08.2019 року підприємством на якому працював позивач не здійснюється відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на те, що фактично з 14.04.2014 року Шахта «Партизанська» на якій працював позивач у спірний період знаходиться на підконтрольній українській владі території, позивачем не надано суду доказів сплати підприємством за нього єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 01.06.2015 року по 21.08.2019 року.

Стосовно вимоги позивача зарахувати до страхового та пільгового стажу період служби в Лавах Радянської Армії з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. «в» абз. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно п.п. «к» п. 109 постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590 (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Тобто п. 109 Постанови № 590 надає право особи на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до трудової книжки позивача вереї БТ- НОМЕР_5 та військового квитка УН № 9039579 встановлено, що позивач у період з 11.05.1986 року по 18.05.1989 року проходив службу в лавах Радянської Армії.

Згідно розрахунку стажу встановлено, що період проходження службу в лавах Радянської Армії з 11.05.1986 року по 18.05.1989 року зараховано до страхового стажу.

Суд зазначає, що відповідно до вимог законодавства відповідач зобов`язаний зарахувати до пільгового стажу період проходження строкової служби в лавах Радянської Армії з 11.05.1986 року по 18.05.1989 року, оскільки позивач після проходження служби працевлаштувався за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, період служби в Лавах Радянської Армії з 11.05.1986 року по 18.05.1989 року слід зарахувати до пільгового стажу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд зазначає, що спірне рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком від 06 березня 2020 року, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 97 від 06.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву № 2573 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.02.2020 року із зарахуванням до пільгового стажу періоду проходження військової служби в лавах Радянської армії з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року, періодів роботи: з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року на шахті Комсомольська, з 10.05.1993 по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 року по 02.07.2002 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 року по 31.10.2014 року, з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року, з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року на шахті Партизанська, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року у Відокремленому підрозділі Шахта імені 50 річчя Радянської України Державного підприємства Антрацит, з 10.05.2006 по 08.01.2008 року на Приватному підприємстві Койл А.С., з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року на ВАТ Шахтопромстрой Державного підприємства Орджонікідзевугілля з врахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 стаття 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 97 від 06.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового та страхового стажу періоди роботи: період проходження військової служби в лавах Радянської армії з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року, з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року на шахті Комсомольська, з 10.03.1993 по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 року по 02.07.2002 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 року по 21.08.2019 року на шахті Партизанська, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року у Відокремленому підрозділі Шахта імені 50 річчя Радянської України Державного підприємства Антрацит, з 10.05.2006 по 08.01.2008 року на Приватному підприємстві Койл А.С., з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року на ВАТ Шахтопромстрой Державного підприємства Орджонікідзевугілля з врахуванням висновків Донецького окружного адміністративного суду задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 97 від 06.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву № 2573 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.02.2020 року із зарахуванням до пільгового стажу періоду проходження військової служби в лавах Радянської армії з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року, періодів роботи: з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року на шахті Комсомольська, з 10.05.1993 по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 року по 02.07.2002 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 року по 31.10.2014 року, з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року, з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року на шахті Партизанська, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року у Відокремленому підрозділі Шахта імені 50 річчя Радянської України Державного підприємства Антрацит, з 10.05.2006 по 08.01.2008 року на Приватному підприємстві Койл А.С., з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року на ВАТ Шахтопромстрой Державного підприємства Орджонікідзевугілля з врахуванням висновків суду.

В частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.11.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 01.06.2015 року по 21.08.2019 року на шахті Партизанська, та до страхового стажу період проходження військової служби в лавах Радянської армії з 11.05.1986 року по 21.05.1989 року, періодів роботи: з 23.06.1989 року по 19.04.1993 року на шахті Комсомольська, з 10.05.1993 по 09.07.2000 року, з 16.10.2000 року по 02.2002 року, з 17.03.2008 року по 06.09.2008 року, з 15.09.2008 року по 21.08.2019 рокуПартизанська, з 15.03.2004 року по 08.05.2006 року у Відокремленому підрозділі Шахта імені 50 річчя Радянської України Державного підприємства Антрацит, з 10.05.2006 по 08.01.2008 року на Приватному підприємстві Койл А.С., з 10.02.2008 року по 03.03.2008 року на ВАТ Шахтопромстрой Державного підприємства Орджонікідзевугілля відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, адреса: вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 13 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строки на оскарження рішення застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540 від 30.03.2020 року (який набрав чинності 02.04.2020 року).

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська