Справа № 380/1604/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1604/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року м. Львів

15 год. 36 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Карпи А.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Лилика В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01601 м. Київ вул. Академіка Богомольця 10), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79007 м. Львів пл. Ген.Григоренка 3) про зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач, МВС України), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 4/XVIII/XIV/1 від 24.12.2019 комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни стосовно відмови надання позивачу статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати комісію МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни надати статус учасника бойових дій позивачу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має підстави для надання йому статусу учасника бойових дій, однак комісією МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни 24.12.2019 ухвалено рішення про відмову у наданні такого статусу з мотивів недостатності доказів про безпосередню участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Ухвалою від 28.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін та залучено до участі у справі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх. № 25382 від 21.05.2020). Ствердив, що м. Барвінкове Харківської області у період відрядження позивача включено до території проведення АТО, що підтверджується наказом «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» № 33/6/а від 07.10.2014. Зазначив також, що, на його думку, доданих до позовної заяви доказів достатньо для підтвердження факту участі позивача в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. У судовому засіданні надав аналогічні усні пояснення, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач, належним чином повідомлений, повноважного представника у судове засідання не скерував. Надіслав відзив на позовну заяву (вх. № 17885 від 02.04.2020), у якому проти позову заперечив. Вказав, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» № 1053-р від 30.10.2014 м. Барвінкове Харківської області до таких населених пунктів не включено. Крім цього надані позивачем на підтвердження свого перебування в районі проведення АТО довідка № Рп-2211/05/13/3-2018 від 07.09.2018 та копія талона посвідчення № НОМЕР_1 підтверджують лише факт перебування останнього в м. Дніпропетровську та Харківській області з метою отримання-передачі майна. Обов`язковою ж умовою надання статусу учасника бойових дій є витяг з наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ. Вважає, що Комісією правомірно прийнято рішення № 4/XVIII/XIV/1 від 24.12.2019 про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, оскільки такий безпосередньо не залучався до виконання завдань антитерористичної операції. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, належним чином повідомлена, повноважного представника у судове засідання не скерувала, правом подати письмові пояснення щодо предмета спору не скористалася.

Суд заслухав пояснення представника позивача, повно, всебічно та об`єктивно оцінив подані докази у їх сукупності та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні МВС у Львівській області на посаді інспектора батальйону дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 05.03.2015 Головним управлінням МВС у Львівській області.

На підставі наказу Головного управління МВС України у Львівській області № 278 о/с від 09.07.2014 ОСОБА_1 відряджено строком на 5 діб, з 09.07.2014 до 13.07.2014, в м. Дніпропетровськ до ГУМВС України у Дніпропетровській області і Харківську область до місць дислокації особового складу ГУМВС України у Львівській області для отримання-передачі майна, що підтверджується довідкою Головного управління МВС України у Львівській області № Рп-2211/05/13/3-2018 від 07.09.2018 та талоном посвідчення до відрядження № 174 (а.с. 13, 14).

Згідно із відмітками, зробленими у талоні посвідчення про відрядження № 174, позивач вибув з м. Львова 09.07.2014 та прибув до Барвінківського РВ ГУМВС України в Харківській області 10.07.2014. Того ж дня - 10.07.2014, позивач вибув з м. Барвінкового. Дату прибуття до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, як і дату вибуття з м. Дніпропетровська, встановити неможливо, оскільки в талоні посвідчення про відрядження відсутні будь-які відмітки про таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 у справі № 1.380.2019.001196 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо розгляду документів стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій відповідно до поданої ним заяви від 09.10.2018 та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни розглянути документи стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій відповідно до поданої ним заяви від 09.10.2018.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни № 4 від 24.12.2019, зважаючи на те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 у справі № 1.380.2019.001196 та заява ОСОБА_1 з додатками не містять достатніх доказів про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення, Комісія ухвалила відмовити у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).

На підставі зазначеного протоколу виготовлено рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни № 4/XVIII/XIV/1 від 24.12.2019 про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій (а.с. 10).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керувався таким.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон № 3551-XII) та Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 (далі - Порядок № 413), у відповідних редакціях, які діяли на момент прийняття відповідачем спірного рішення, оскільки станом на період відрядження позивача до Харківської області порядку надання статусу учасника бойових дій не існувало.

За приписами статті 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

З аналізу наведених норм Закону № 3551-XII слідує, що для визнання учасником бойових дій Законом № 3551-XII передбачено сукупність обов`язкових умов, а саме: несення служби по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, зокрема в Міністерстві внутрішніх справ України, та безпосередня участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення).

Так, процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок № 413.

Згідно з абзацом 2 пунктом 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 21 Порядку № 413 визначено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.

Райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ (пункт 3 Порядку № 413).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є, зокрема, такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення:

витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Відповідне рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, окрім іншого, в МВС (пункт 5 Порядку № 413).

Відповідно до положень пункту 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії (пункт 8 Порядку № 413).

Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ, пунктів 1, 2, 3 Розділу ІІІ Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 868 від 26.08.2016, Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про: 1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; 2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; 3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Підтвердними документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Виходячи з аналізу наведених норм, судом встановлено, що Комісія приймає одне з законодавчо визначених можливих рішень, а саме: про надання статусу учасника бойових або про відмову у наданні такого статусу виключно за результатами розгляду та оцінки поданих військовослужбовцем документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, перелік яких визначений Порядком № 413.

При цьому позитивне рішення приймається Комісією виключно у разі підтвердження відповідними документами сукупних обставин несення, зокрема військовослужбовцем, служби по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, окрім іншого, в Міністерстві внутрішніх справ України та безпосередня його участь в антитерористичній операції та/або забезпеченні її проведення (безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення).

Разом з тим Комісія дійшла висновку про відсутність необхідних документів про безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, перелік яких закріплений пунктом 4 Порядку № 413, які є підставою для надання йому статусу учасника бойових дій.

Окрім того з наявних у справі документів видно, що позивач лише перебував у відрядженні у місті Барвінкове з 10.07.2014 по 10.07.2014 та у місті Дніпропетровську (з доданої до позовної заяви копії талону посвідчення про відрядження № 174 неможливо встановити період перебування) (а.с. 14, зворот) для виконання конкретної мети - отримання-передачі майна, що у взаємозв`язку з наведеними нормами не може свідчити про його безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на викладене, суд критично оцінює доводи позивача про те, що його відрядження до м. Дніпропетровська та Харківської області для отримання-передачі майна є свідченням безпосереднього залучення до виконання завдань антитерористичної операції, яке є істотною умовою для надання статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993.

Більше того, у матеріалах справи наявні: копія відповіді Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/7-М-1658/138 від 21.12.2018 про те, що наказ керівництва Антитерористичного центру при Службі безпеки України не видавався (а.с. 17), та копія відповіді Головного управління МВС України у Львівській області № М-594/Оп/05/13/3-2019 від 09.01.2019 про відсутність підстав для видачі позивачу довідки про залучення до проведення антитерористичної операції (а.с. 19).

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вон на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.07.2020.

Суддя Р.П. Качур