Справа № 520/6496/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

09 липня 2020 р. № 520/6496/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, щодо не виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" про вчинення заходів і дій виконання у повному обсязі рішення суду від 19.08.2019 №520/7058/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019, а також не надсилання в установленому законом порядку і не надання копії вчинених дій і постанови про закінчення виконавчого провадження;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.20 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р. на виконання рішення суду від 19.08.2019 №520/7058/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, виконати вимоги Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі ст. 18, та здійснити заходи і дії щодо виконання у повному обсязі рішення суду за нормою частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за відновленим виконавчим провадженням ВП №60549024 за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р. на виконання рішення суду від 19.08.2019 №520/7058/19 про зобов`язання органу ПФУ провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону Про статус та соціальний захист громадян, які пострахали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019.

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- задовольнити клопотання та постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення службовими особами відповідача.

- допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо не виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо виконання у повному обсязі рішення суду від 19.08.2019 №520/7058/19 та не надсилання в установленому законом порядку і не надсилання копії вчинених дій і постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.2020 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 19.08.2019 р. Зазначена бездіяльність відповідачів призвела до винесення протиправної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.2020 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 19.08.2019 р., чим порушено права позивача. Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 10.06.2020 року відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом.

Державним виконавцем через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з огляду на його необґрунтованість, оскільки державним виконавцем було вчинено усі необхідні дії задля виконання судового рішення по справі №520/7058/19, а у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення без участі боржника виконавче провадження №60549024 було закінчено на підставі постанови від 25.03.2020 р.

Позивач або представник позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Матеріали справи містять клопотання позивача щодо розгляду справи без його участі.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У наданому до суду відзиві на позов державним виконавцем, зокрема, заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі №520/7058/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, під. 2 поверх 3, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Харківській області щодо неперерахування пенсії за матеріалами пенсійної справи та дії щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) перерахунку пенсії з 25.04.2019 року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст. 11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. №1-р(11)2019 обчисленої у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; зобов`язано Головне управління ПФУ в Харківській області (Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) провести ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), перерахунок та виплату з 25.04.2019 державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої у п`ятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст. 11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(11)/2019; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення по справі №520/7058/19 набрало законної сили 19.09.2019 року.

ОСОБА_1 04.11.2019 року було подано виконавчий лист по справі №520/7058/19 про зобов`язання Головного управління ПФУ в Харківській області (Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) провести ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), перерахунок та виплату з 25.04.2019 державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої у п`ятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст. 11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(11)/2019 до примусового виконання до Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Матеріали справи свідчать, що 12.11.2019 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60549024 із примусового виконання виконавчого листа №520/7058/19, виданого 29.10.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про відкриття виконавчого провадження №60549024 вбачається, що боржником є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Матеріали справи свідчать, що зазначену постанову відповідно до супровідного листа від 12.11.2019 р. було направлено на адресу стягувача і боржника.

Під час розгляду справи встановлено, що у зв`язку з обставинами того, що від боржника не надійшло жодної відповіді на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №60549024 від 12.11.2019 року, державним виконавцем 05.12.2019 року, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у повному обсязі накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Як встановлено судом, 23.03.2020 р. державним виконавцем, керуючись ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, була винесена постанова про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду у повному обсязі, накладено штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

Також, 25.03.2020 року державним виконавцем направлено до Головного управління Національної поліції в Харківській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в якому просив розглянути питання про притягнення посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідальних за виконання рішення суду по справі №520/7058/19, до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчого листа №520/7058/19, виданого 29.10.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом.

При цьому, 25.03.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України Про виконавче провадження.

Позивач, вважаючи, що державним виконавцем не було вчинено усіх належних дій задля повного виконання виконавчого листа №520/5451/19, виданого 19.09.2019 року Харківським окружним адміністративним судом, звернувся до суду з даним позовом задля захисту порушених прав.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до положень ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як передбачено приписами ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, положеннями ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, суд зазначає, що положеннями Закону України "Про виконавче провадження" не визначено строків накладення штрафів за невиконання рішення, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

При цьому, відповідно до п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Як передбачено приписами ч.3 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи Войтенко проти України, Горнсбі проти Греції).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (Піалопулос та інші проти Греції, Юрій Миколайович Іванов проти України, Горнсбі проти Греції).

Варто також зауважити, що у справах Шмалько проти України, Іммобільяре Саффі проти Італії ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа Сук проти України).

Отже, суд зазначає, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а.

Як передбачено положеннями ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під час розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що матеріали виконавчого провадження №60549024 не містять інформації щодо вжиття державним виконавцем будь-яких дій щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/7058/19, а саме матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що державним виконавцем встановлювалось чи була перерахована пенсія позивача на виконання судового рішення та в якій сумі здійснюється виплата пенсії, чи була нарахована за результатами такого перерахунку доплата позивачу, причин невиконання рішення суду, тощо.

Водночас, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи докази стосовно накладення державним виконавцем на боржника штрафів не можуть самостійно вважатися належним виконанням останнім покладених на нього нормами діючого законодавства повноважень.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять даних про перевірку виконання рішення суду в березні 2020 року, таких як направлення до боржника відповідного запиту, подання, за якими встановлено невиконання рішення суду та накладено повторний штраф.

Відтак, враховуючи обставини справи та з метою належного захисту прав позивача, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.2020 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р., виданим Харківським окружним адміністративним судом, є такою, що винесена передчасно, оскільки боржником у виконавчому провадженні, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не надано жодних доказів виконання судового рішення по справі №520/7058/19 та матеріали виконавчого провадження не містять жодних відомостей про вчинення будь-яких виконавчих дій державним виконавцем, окрім накладення штрафу.

При цьому зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що позивач при зверненні до суду оскаржує і бездіяльність суб`єкта владних повноважень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" про вчинення заходів і дій виконання у повному обсязі рішення суду від 19.08.2019 №520/7058/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019, а також не надсилання в установленому законом порядку і не надання копії вчинених дій і постанови про закінчення виконавчого провадження, а також визнання незаконним та скасування рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.20 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р. на виконання рішення суду від 19.08.2019 №520/7058/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019.

Надаючи оцінку зазначеним позовним вимогам позивача та враховуючи встановлення порушення прав позивача, а також з огляду на обставини того, що для позивача, який є стягувачем у зазначеному виконавчому провадженні, юридичні наслідки несе саме постанова про закінчення виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.2020 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р. на виконання рішення суду від 19.08.2019 по справі №520/5451/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), перерахунок та виплату з 25.04.2019 державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої у п`ятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст. 11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(11)/2019.

При цьому, суд зазначає, що відповідно ч.1, 2 ст.41 Закону України Про виконавче провадження, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконати вимоги Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі ст. 18, та здійснити заходи і дії щодо виконання у повному обсязі рішення суду за нормою частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за відновленим виконавчим провадженням ВП №60549024 за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р. на виконання рішення суду від 19.08.2019 №520/7058/19 про зобов`язання органу ПФУ провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону Про статус та соціальний захист громадян, які пострахали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019 суд зазначає, що оскільки в рамках даної справи суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.2020 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р., що з огляду на приписи Закону України Про виконавче провадження є підставою для відновлення державним виконавцем такого виконавчого провадження, а відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, може діяти лише в межах чинного законодавства, то у суду на даний час відсутні підстави вважати, що зазначені дії відповідачем не будуть вчинені.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що у суду на даний час відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виконане рішення суду у даній справі, а відтак відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання позивача.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про постановлення окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення службовими особами відповідача суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Як зазначено у ч.4 ст. 249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відповідно до ч.9 ст.249 КАС України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

За результатом розгляду справи, суд не вбачає достатніх підстав для винесення окремої ухвали.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про допущення негайного виконання рішення суду суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на зміст позовних вимог позивача та висновки суду стосовно їх часткового задоволення, суд приходить до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для звернення судового рішення до негайного виконання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002) про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60549024 від 25.03.2020 р. за виконавчим листом №520/7058/19 від 29.10.2019 р. на виконання рішення суду від 19.08.2019 року №520/7058/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.11 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019.

У задоволенні решти позовних вимог позивача відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.