Справа № 380/3546/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3546/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, -

в с т а н о в и в :

фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФО - П ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193345 від 30.04.2020 у розмірі 34000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуваною постановою до неї застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у сумі 34000,00 грн. за порушення абз. 16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а сааме перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Позивач наголосила, що згідно довідки про результати габаритно - вагового контролю від 03.03.2020 повна маса транспортного засобу становить 19,18 тонн. Водночас, зазначає, що із документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову (акт, довідка про результати габаритно - вагового контролю та розрахунку), неможливо встановити будь - яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно - вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилося зважування транспортного засобу та який відсоток похибки таких ваг. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні відомості чи пройшли ваги відповідну повірку та чи видано свідоцтво спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, а також відсутня інформація якою методикою виконання вимірювань керувався спеціаліст Укртрансбезпеки. Підсумовуючи наведене, позивач вважає, що визначення вагових параметрів відбулося із порушенням вищевказаних положень Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільним дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, відтак, отримані таким чином дані не можуть вважатися достовірними. Враховуючи наведене, вважає оскаржувану постанову протиправною та просить суд її скасувати.

Ухвалою судді від 14.05.2020 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 29.05.2020на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №4902 ел.), у якому відповідач зазначив, що під час перевірки транспортного засобу, що належить позивачу, виявлено порушення законодавства, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Зазначив, що оскаржувана постанова винесена на підставі акта №214142, який було складено за результатами рейдової перевірки. На підставі наведеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2020 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі графіку проведення рейдових перевірок та відповідно до направлення на перевірку №0093034 від 28.02.2020, на автомобільній дорозі Київ - Чоп, 434 км, проведена рейдова перевірка габаритно - вагового контролю транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

В ході проведення вказаної перевірки було зупинено транспортний засіб марки Renault Premium, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №214142 від 03.03.2020, довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю №034653 від 03.03.2020, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №034510 від 03.03.2020 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акта від 03.03.2020 №034510.

30.04.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області, якому була передана справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 , прийнято постанову про застосування до останньої адміністративно-господарського штрафу №193345 за порушення, відповідальність за які передбачена абз. 1 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 34000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулася з позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.11 ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення №103).

Згідно з п. 16 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Під час проведення рейдової перевірки можливе, зокрема: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека"; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю, тощо.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно -правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог ст. 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Судом з матеріалів справи встановлено, що при проведенні перевірки транспортного засобу марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , контролюючими особами Укртрансбезпеки було встановлено порушення, а саме здійснення внутрішніх перевезень вантажів з перевищенням нормативних вагових параметрів, які визначені в п.22.5 Правил дорожнього руху, а саме осьове навантаження на одиничну вісь становить 14,27 тонн. при допустимих 11 тоннах.

З акта перевірки вбачається, що у водія були відсутні документи, які дають право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто встановлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до абз. 16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог наголошувала, що зі змісту документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову, неможливо встановити будь - яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно - вагового контролю.

Суд зазначає, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.12 цього Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 цього Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що результати габаритно-вагового контролю створюють юридичні наслідки для перевізника тільки у випадку, якщо зазначений вид контролю здійснений справними засобами контролю, які пройшли періодичну повірку (метрологічну атестацію), результати якого оформлюються довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, яка видається водієві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що зважування транспортного засобу відбулося приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі ВА - 20 К - 023 №103.

На підтвердження вказаного представник відповідача долучив до матеріалів справи копію свідоцтва №187 від 13.10.2009 про державну метрологічну атестацію ваги автомобільної для зважування в русі ВА - 20 К0023 №013.

З вказаного свідоцтва вбачається, що міжповірочний інтервал вказаної ваги становить 12 місяців, а остання державна повірка відбулася 04.07.2019.

Водночас, суд погоджується з доводами позивача, що ні у довідці про результати здійснення габаритно - вагового контролю №034653 від 03.03.2020, ні в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №034510 від 03.03.2020 не вказаного, яким саме приладом проведене зважування транспортного засобу позивача.

Суд зазначає, що у вказаних документах зазначено лише про місце проведення габаритно - вагового контролю (місце розташування пункту).

Однак, жодних відомостей про те, яким приладом зважування обладнано пункт габаритно - вагового контролю, що був розташований на автомобільній дорозі Київ - Чоп, 434 км, та яким приладом здійснено зважування транспортного засобу позивача, і чи відповідає такий прилад вимогам, зазначеним у пунктах 12, 13 Порядку №879, в матеріалах справи не міститься.

Чек зважування транспортного засобу Renault Premium, державний номерний знак НОМЕР_1 , представником відповідача не надано.

Також позивач при обґрунтуванні позовних вимог звертала увагу суду на те, що згідно довідки про результати здійснення габаритно - вагового контролю№034653 від 03.03.2020 та акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №034510 від 03.03.2020 вбачається, що зважування відбулося окремо по напівосях кожної осі і в подальшому ці дані складалися.

Водночас, відповідно до пп.2 п.2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно - вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255, передбачено, що вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу.

Водночас, суд наголошує, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, якою методикою керувалася посадова особа Укртрансбезпеки, яка проводила зважування транспортного засобу позивача, відтак, неможливо встановити чи відповідалайого медотика зважування вимогам, зазначеним у наказі Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255.

Отже, підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів здійснення вагового контролю транспортного засобу позивача, а саме проведення зважування транспортного засобу справним засобом контролю, який пройшов періодичну повірку (метрологічну атестацію) за методикою, що передбачена Вимогами до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно - вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255.

Відповідач жодних доказів на спростування вказаного суду не надав.

Враховуючи те, що визначення вагових параметрів транспортного засобу позивача було здійснено з порушенням положень Порядку №879, відповідно, отримані в результаті зважування дані не можуть вважатися достовірними.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що відповідачем в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не встановлено належних обставин справи та не забезпечено гарантування дотримання основоположних прав та інтересів позивача.

Таким чином, оскільки оскаржувана постанова № 193345 від 30.04.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 34000,00 гривень винесена на підставі вищевказаних результатів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абз. 16 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"/

Відтак, постанова Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №193345 від 30.04.2020 у розмірі 34000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідком розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність винесеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193345 від 30.04.2020 у розмірі 34000,00 гривень, така постанова прийнята на підставі матеріалів, які складено з порушенням положень Порядку №879, чим фактично перекладено тягар доказування у суді відсутності порушень норм Закон України "Про автомобільний транспорт" на самого позивача, що суперечить принципу презумпції невинуватості, істотною ознакою якого є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння.

Тому, така постанова підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 підп.15.5 п.15 Перехідних положеньКАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (місцезнаходження: 79020, м. Львів, проспект В. Чорновола, 57) про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193345 від 30.04.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (місцезнаходження: 79020, м. Львів, проспект В. Чорновола, 57) в користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.07.2020

Суддя Потабенко В.А.