Справа № 759/6768/20
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6768/20

пр. № 2-а/759/205/20

06 липня 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Київській області лейтенанта поліції Кобзара Максима Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до Святошинського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову інспектора роти № 2, 1 батальйону Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Кобзар Максима Юрійовича серія ЕАк № 2404675 від 18.04.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.І ст. 126 КУпАП, мотивуючи тим, що Постановою інспектора роти № 2, 1 батальйону Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Кобзар М.Ю. серія ЕАк № 2404675 від 18.04.2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст .126 КУпАП за те, що 18.04.2020 року о 02 годині 46 хвилин у Київській області, Києво-Святошинського району, с. Софієвська Борщагівка по вул. Шевченка 1а, керуючи транспортним засобом Audi A4 номерний знак НОМЕР_1 керував ТЗ з не працюючою правою фарою у режимі ближнього світла, чим порушив п.2.4 «а» ПДР України, на думку інспектора. Позивач вказує, що на момент фіксації правопорушення, на ТЗ яким він керував працювали всі світлові прилади, в тому числі протитуманні фари, окрім правої фари у режимі ближнього світла, важливо зазначити, п.2.4 «а» ПДР України не було порушено водієм. Крім того, інспектором не було встановлено обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність позивача, а саме не було враховано те, що позивач не мав можливості здійснити заміну лампочок світла у фарах автомобілю на місці зупинки, та не було звернуто увагу на той факт, що зупинено позивача о 02 год. 46 хв. ночі, що унеможливлює придбання лампочки ближнього світла та виклику майстра для заміни такої лампочки на місці вчинення правопорушення. Тобто якщо водій нічого не порушив і на нього не складається протокол, то штрафувати його за відсутність полісу страхування поліцейський не має права. Крім того відповідачем було порушено грубо порушені вимоги ч. 2 ст. 279 КУПАП, адже позивачу не було роз`яснено про його права та обов`язки під час розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає, що зазначений у постанові пункт ПДР не було порушено; постанову серія ЕАк № 2404675 від 18.04.2020 року є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права.

30.04.2020 року Святошинським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовному провадження без виклику сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а тому просить у задоволені позову відмовити. Зокрема зазначив, що інспектором під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та винесення постанови серії ЕАк № 2404675 від 18.04.2020 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні законодавством України, при цьому, жодним чином не порушив права позивача, а постанова повністю відповідає вимогам законодавства. Крім того позивач не заперечує, що в нього не працювала права фара в режимі ближнього світла, позивав вказує, що інспектором не було врахованообставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність позивача, є безпідставними, оскільки вони не повинні враховуватись відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП. На підтвердження викладених обставин надано відеозапис з боди-камери.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 262 КАС України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З постанови про адміністративне правопорушення серіїЕАк № 2404675 від 18.04.2020 року вбачається, що 18.04.2020 о 02 год. 42 хв. водій, ОСОБА_1 , керував автомобілем Audi A4 номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Шевченка, 1-А в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., із непрацюючою правою фарою в режимі ближнього світла та не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відомостей про наявність якого не було в базі Моторно (транспортного) страхового бюро України, чим порушив вимоги пункту 2.4. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306. Внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853)

Поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. п. 1, 2, 8 Розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до 5.1 ДСТУ 3649:2010. Колісні транспортні (далі ДСТУ) засоби, технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинної нормативної документації щодо безпеки дорожнього руху і охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника.

Згідно п.п. 6.1.5 ДСТУ кількість, колір та наявність ПЗС (прилад зовнішній світловий) на КТЗ (колісний транспортний засіб) визначають згідно з таблицею 1.

Відповідно до п.п. 6.1.6.1 ДСТУ фари ближнього, дальнього світла та протитуманні фари мають бути укомплектовані джерелами світла і відрегульовані відповідно до вимог НЕ.

У відповідності до п.п. 6.1.6.5 ДСТУ, сила світла кожної фари, що працює в режимі "ближнє світло", має відповідати значенням, наведеним у таблиці 3.

Таким чином вказаними правилами, нормами і стандартами передбачено, що, зокрема автомобіль Audi A4, яким керував позивач, повинен відповідати певним вимогам щодо своєї конструкції, режиму роботи приладів, їх комплектації тощо. Вимогами до конструкції передбачено, що вказаний транспортний засіб повинен мати дві фари ближнього світла, які укомплектовані джерелами світла, тобто лампами, які мають працювати чи не працювати у певному режимі роботи (бути вимкненими, у режимі "ближнє світло" чи "дальнє світло"). Враховуючи те, що позивач рухався на транспортному засобі із увімкненими зовнішніми світловими приладами у режимі "ближнє світло", обидва джерела світла, тобто лампи, повинні працювати належним чином, що відповідає вимогам щодо конструкції транспортного засобу. У випадку, коли одна із фар транспортного засобу не працює, наслідком є те, що режим роботи зовнішніх світлових приладів порушено, що не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, встановленим нормам та стандартам. Здійснювати експлуатацію транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - заборонено.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Так, відповідно до положень п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За приписами п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною першою ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Щодо посилання позивача про скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАк № 2404675 від 18.04.2020 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до наступного.

Позивач вважає зазначену постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

В силу п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс повинен бути у водія лише у випадку використання транспортного засобу в дорожньому русі та підлягає пред`явленню на вимогу уповноваженої особи. Проте, випадки коли пред`являється поліс, у законодавстві визначено два, а саме: при складанні протоколів щодо порушення правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів ДТП.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 2.1. г) ПДР).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. (пункт 2.4. а) ПДР).

У відповідності до частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає випадки в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них відноситься, зокрема якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені статтею 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вказані положення кореспондуються з частиною 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853).

Відповідно до частини 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито і за місцем його вчинення.

Інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з приписів частини 1 статті 126 КУпАП. частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пунктів 21.2, 21.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

З урахуванням викладених обставин, вбачається, що у відповідача по справі були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення, що підтверджується відео з боді- камери інспектора. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, що підтверджують відповідне право особи.

Дані висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 06.04.2016 у справі № 753/457/16-а.

Водночас вищевказані нормативно правові акти були проаналізовані Вищим адміністративним судом України при розгляді касаційної скарги по справі К/800/9435/17 (К/800/13010/17) та зроблено наступний правовий висновок, який полягає в тому, що на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, а не виконання свого обов`язку та не пред`явлення для перевірки вищевказаних документів, вказує на правомірність винесеної постанови інспектором про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки подальше не виконання вимоги інспектора патрульної поліції щодо пред`явлення вищевказаних не виключає адміністративну відповідальність за дії позивача, якими він вже вчинив склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ухвала Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2017 року).

Аналогічна позиція щодо обов`язку пред`явлення особою на вимогу працівників поліції чинного полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року № 675/1207/17.

На виконання вищевказаних вимог та вимог ст. 268, 278, 279 КУпАП, відповідач, розпочавши розгляд справи, зазначив порушення, яке вчинив ОСОБА_1 , та при перевірці документів було виявлено, що останній не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, позивач порушив вимоги ПДР України, за яке поліцейським було правомірно складено постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за більш тяжке адміністративне правопорушення, яке ним було виявлено.

Суд вважає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 283 КУпАП. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, суду не надано, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 7, 122, 245, 251, 252, 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 5, 6, 7, 211, 217, 241, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Київській області лейтенанта поліції Кобзара Максима Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Шум