Справа № 520/2389/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

08 липня 2020 р. справа №520/2389/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника відповідача - Шапошника С.С.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф-131623-17 від 12 лютого 2020 року у розмірі 29293,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.02.2020 року позивачем отримано оскаржувану вимогу № Ф-131623-17 від 12 лютого 2020 року щодо сплати боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проте позивачем не здійснювалась та не реєструвалась підприємницька діяльність, на облік у контролюючих органах не ставав, звітність не надавав. Таким чином, позивач вважає вказану вимогу неправомірною.

Від представника відповідача Зеленохатова І., через канцелярію суду, надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що під час прийняття оскаржуваної вимоги відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Представник відповідача Шапошник С.С. в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви, просив відмовити у задоволенні, посилаючись на наведені у письмовому відзиві обставини.

Представник позивача, позивач в судове засідання повторно не прибули (перше неприбуття у судове засідання - 08.04.2020 року), про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що зазначено у розписці від 10.06.2020 року.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, керуючись ч.3 ст.205 КАС України, суд дійшов до висновку про розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача.

Суд зазначає, що 08.07.2020 року о 14:20 год., судді Мар`єнко Л.М. передана заява від представника позивача Пономаренко П.О. щодо перенесення слухання справи на іншу дату та надання строку для врегулювання спору з відповідачем в добровільному порядку.

Вказана заява зареєстрована у системі "Діловодство" - 12:48 год.

Проте, 08.07.2020 року суд видалився до нарадчої кімнати о 12:44:22 год. для винесення рішення по зазначеній справі, вступна та резолютивна частина рішення була оголошена о 13:10:45 год., що підтверджується протоколом судового засідання від 08.07.2020 року.

Таким чином, суд не мав можливості розглянути вказане клопотання представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно даних з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - ОСОБА_1 з 30.08.2011 року зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності код КВЕД 52.62.0 - роздрібна торгівля з лотків та на ринках, номер запису 0134835.

Позивач, як ФОП перебуває на обліку до Головного управління ДПС у Харківській області з 31.08.2011 року за №29112, номер платника єдиного внеску И23533.

19.02.2020 року позивачем отримано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-131623-17 від 12 лютого 2020 року з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 29293,44 грн.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Основами законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженими Законом України від 14 січня 1998 року №16/98-ВР, Законом України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за № 460/26905, Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року №1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за №1553/26330 (далі - Порядок № 1162), Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зареєстрованим постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ст.4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску є: Платниками єдиного внеску, зокрема є: роботодавці:

- підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

- фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

- фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту);

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

- особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п.1, п.2, п.4 ч.2 ст.6 Закону України №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України №2464-VI - для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 30.08.2011 року зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку на загальній системі оподаткування у податковому органі, доказів про припинення ФОП, внесення запису щодо закриття ФОП до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, зняття з обліку контролюючих органів, суду надано не було та самостійно в рамках офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено.

Таким чином, виходячи із п.2 ч.1 ст.7 Закону України №2464-VI, суд зазначає, що мінімальна сума єдиного внеску для ФОП в 2017 році становила 704, 00 грн. на місяць (8488 грн. на рік), у 2018 році - 819,06 грн. на місяць (9828,72 грн. на рік), у 2019 році - 918,06 грн. на місяць (11016,72 грн. на рік).

Фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, зобов`язані сплатити єдиний внесок за 2017 рік до 10 лютого 2018 року.

Згідно абз.3 ч.8 ст.9 Закону України №2464-VI в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року - платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини 1 ст.4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У зв`язку з несплатою єдиного внеску, ФОП ОСОБА_1 була нарахована заборгованість на загальну суму 29293,44 грн., та сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-131623-17 від 12.02.2020 року.

Судом встановлено, що відповідачем правомірно нараховано ФОП ОСОБА_1 суми єдиного внеску, що підтверджується наданими матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги щодо скасування вимоги Головного управління ДПС у Харківській області №Ф-131623-17 від 12.02.2020 року про сплату боргу (недоїмки) 29293,44 грн. не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 12 лютого 2020 року № Ф-131623-17 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.07.2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.