Справа № 420/1736/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 липня 2020 р. м.ОдесаСправа № 420/1736/20

Головуючий І інстанції Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши питання про призначення до розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Представництва Президента України в АР Крим про визнання протиправними дії та бездіяльність службових осіб відповідача, пов`язаних з невірним і неточним заповненням його трудової книжки під час його звільнення з посади та зобов`язання внести у трудову книжку відповідні зміни стосовно цього звільнення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року (ухваленим в порядку письмового провадження) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції від 12.05.2020р., ОСОБА_1 09.06.2020 року подав апеляційну скаргу, у якій, зокрема, заявив клопотання про:

1) розгляд справи за його участю;

2) виклик у судове засідання свідків, а саме службової особи - керівника експертної групи Офісу Президента України Студенецької Альони Олексіївни, щодо обставин отримання, реєстрації, опрацювання у 2018 році заяв ОСОБА_1 про звільнення з посади Представника та службову особу, ОСОБА_2 1-го заступника Керівника Офісу Президента України, щодо обставин та підстав підписання ним листа Офісу Президента України від 21 квітня 2020 р., яким грубо порушено його трудові права та у якому не вказано його виконавця, щодо інших пов`язаних з предметом апеляційної скарги обставин;

3) витребування доказів, що містяться у цій апеляційній скарзі, а саме витребувати у Офісу Президента України оригінал його заяви про звільнення з посади Постійного Представника Президента України в АР Крим вх. р/номер в Адміністрації Президента України №303/53510-01 від 30.11.2018р., а також усі документи, пов`язані із підготовкою та опрацюванням Указу Президента України «Про звільнення ОСОБА_3 з посади Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим» від 02.12.2018р. №405/2018 для їх дослідження у судовому засідання та для призначення судом судово-почеркознавчої експертизи;

4) про призначення у даній справі судової-почеркознавчої експертизи оригіналу його заяви про звільнення з посади Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим вх. р/номер в Адміністрації Президента України №303/53510-01 від 30.11.2018р. для з`ясування того факту, чи написаний текст цього документу особою у стані сильного психічного хвилювання (збудження), чи написаний текст цього документу та цифр « 30» та « 07», які містить цей документ, одним чи різними почерками (особами);

5) про залучення до справи у якості доказів посвідчених ним копій документів, примірники яких він має у своєму розпорядженні, а саме запиту на отримання публічної інформації №50 до Офісу Президента України від 14.05.2020р., заяви (клопотання) до Офісу Президента України від 14.05.2020р., листа-відповіді Представництва Президента України в АР Крим від 21.05.2020р. №256-138Б/04-07/20, листа-відповіді ГУ Держпраці в Одеській області від 27.05.2020р. №15-Б-703/03-13-5156, листа-відповіді Офісу Президента України від 28.05.2020р. №22/1-09/2838.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2019 року за вказаною вище апеляційною скаргою позивача було відкрито апеляційне провадження, та запропоновано особам, які беруть участь у справі, подати до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу та міркування або заперечення стосовно заявлених разом із апеляційною скаргою клопотань.

22.06.2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому він просив:

1) під час розгляду його апеляційної скарги на рішення та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року не брати до уваги прохання (вимоги) цієї скарги щодо допиту службової особи ОСОБА_2 (1-го заступника Керівника Офісу Президента України);

2) задовольнити його клопотання про виклик свідків, що міститься у цій заяві (клопотанні), а саме Генерального директора Директорату з питань регіональної політики та децентралізації Офісу Президента України Бугай О.В. (Київ, вул. Банкова,11, тел. 044-255-73-33), як особи що візувала лист Офісу Президента України Представництву від 21.04.2020р. щодо обставин та підстав візування нею цього листа, яким грубо порушене мої трудові права та у якому не вказано його виконавця, а також ОСОБА_4 - службову особу Офісу Президента України, яка відповідала за контроль за виконанням Указу Президента України «Про звільнення Б.Бабіна з посади Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим» від 02.12.2018р. №405/2018, щодо обставин отримання, реєстрації, опрацювання у 2018 році заяв ОСОБА_1 про звільнення з посади Представника та службову особу, виконання та контролю за виконанням цього Указу;

3) приєднати до матеріалів справи та врахувати під час розгляду апеляційної скарги на рішення та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі додаткові документи, які мають перебувати у Офісі Президента України: копію листа Офісу Президента України від 09.06.2020р. №22/1-09/3008 (з додатками на 8 арк.), копію картки реєстрації вхідного документа від 30.11.2018р., біографічну довідку ОСОБА_1 , довідку про погодження проекту Указу Президента України, покажчиком розсилки від 17.12.2018р. Указу Президента України тощо.

30.06.2020 року до суду 2-ї інстанції надійшов відзив Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим на апеляційну скаргу, у якому відповідач мотивовано просив:

1) відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про виклик у судове засідання в якості свідків службових осіб Офісу Президента України ОСОБА_5 та Трофімова С. ОСОБА_6 ;

2) відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи оригіналу заяви про звільнення з посади Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим (вх. №303/53510-01 від 30.11.2018р.);

3) відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування з Офісу Президента України усіх документів, пов`язаних із підготовкою та опрацюванням Указу Президента України «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим» від 02.12.2018р. №405/2018;

4) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського оружного адміністративного суду від 12.05.2020р. по справі №420/1736/20 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Так, відповідно до положень ст.306 КАС України, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду:

1) з`ясовує склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору;

2) з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень;

3) з`ясовує, які обставини визнаються та які заперечуються учасниками справи;

4) пропонує учасникам справи подати нові докази, на які вони посилаються, або витребовує їх за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу, або з власної ініціативи;

5) вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції;

6) за клопотанням учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача; вирішує інші письмово заявлені клопотання учасників справи;

7) вирішує питання про можливість письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді апеляційної інстанції;

8) вирішує інші питання, необхідні для апеляційного розгляду справи.

За загальним правилом, відповідно до вимог ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, одночасно слід звернути увагу на те, що згідно і ч.ч.4,5 ст.308 КАС України, докази, які не були подані до суду 1-ї інстанції, приймаються судом 2-ї інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду 1-ї інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді 1-ї інстанції.

Так, стосовно клопотання позивача про витребування доказів для призначення судово-почеркознавчої експертизи, судова колегія зазначає наступне.

Як передбачено ч.1 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Разом з тим, таке клопотання повинно бути подане у строк, зазначений в ч.ч.2,3 ст.79 цього Кодексу (т.б. разом із позовною заявою або відзивом). Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, то суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому, одночасно також слід зазначити й про те, що як вбачається зі змісту приписів ч.2 ст.80 КАС України, у клопотанні про витребування доказів, окрім іншого, повинно бути зазначено: 1) який саме доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, уважно дослідивши зміст даного клопотання апелянта (позивача) про витребування доказів, судова колегія вважає, що останнє не в повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст.80 КАС України та фактично подано поза межами строку, зазначеного в ч.2 ст.79 КАС України.

До того ж, також необхідно звернути увагу й на той факт, що позивач з подібними клопотаннями до суду 1-ї інстанції не звертався, що матеріалами справи, та з огляду на те, що на момент вирішення апеляційним судом питання про призначення справи до розгляду, у справі наявні документи, щодо яких апелянтом заявлено клопотання про їх витребування як доказів, та які фактично були надані ним самим, як додатки до клопотання від 22.06.2020р., а отже судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання.

Що ж стосується безпосередньо клопотання позивача про призначення у даній справі судово-почеркознавчої експертизи, то колегія суддів з цього приводу вважає необхідним зазначити наступне.

Так, відповідно до положень ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судову експертизу визначено як дослідження, яке здійснюється на основі спеціальних знань у галузі науки і техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Як вбачається зі змісту приписів ч.ч.1,2,3 ст.101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Як передбачено ст.102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

При цьому, також одночасно слід вказати й про те, що суд, згідно із ч.ч.1,2 ст.90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, і жодні докази (в т.ч. висновок експерта) не мають для суду наперед встановленої сили.

Аналогічні положення містяться і в ст.ст.108,113 КАС України, згідно яких, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили (т.б. не є обов`язковим для суду), має лише допоміжний характер і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.90 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладені вище норми процесуального законодавства, суть спору, зміст позовних вимог, відсутність гострої необхідності, обґрунтувань та мотивів для призначення на стадії апеляційного розгляду судової експертиз, та приймаючи до уваги той факт, що таке клопотання про призначення цієї експертизи в суді 1-ї інстанції позивачем не заявлялося (ч.4 ст.308 КАСУ), судова колегія вважає, що на даний час відсутні належні підстави для призначення у даній справі вказаної вище судово-почеркознавчої експертизи, в зв`язку із чим, дане клопотання задоволенню не підлягає.

Далі, стосовно клопотання позивача про виклик та допит свідків, судова колегія зазначає наступне.

Як слідує зі змісту положень ч.1 ст.65 та ч.1 ст.92 КАС України, як свідок в адміністративній справі судом за заявою учасника справи може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Але при цьому, судова колегія звертає увагу на те, що, відповідно до вимог ч.3 ст.92 КАС України, заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання.

Одночасно у цьому зв`язку, також слід вказати й про те, що згідно із ст.93 КАС України, сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Водночас, вказана правова норма не покладає обов`язку на суд з`ясування у сторін, їх представників чи третіх осіб обставин, що мають значення для справи саме у такий спосіб.

Крім того, також слід зазначити й про те, що процесуальним законом передбачено можливість з`ясування обставин справи і шляхом подання учасниками справи письмових пояснень.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, апелянт, в даному випадку, в порушення вимог ч.2 ст.92 та ч.4 ст.308 КАС України, не вказав обставин, які перешкоджали йому своєчасно надати до суду 1-ї інстанції клопотання про виклик цих свідків та витребування зазначених у спірному клопотанні доказів, які на його переконання, нібито свідчать про протиправність дій відповідача та не витребування яких, в свою чергу, нібито перешкоджає йому довести суду свою правову позицію особисто в судовому засіданні або у письмових заявах (поясненнях) по суті.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає, що апелянт у цьому своєму клопотанні не довів необхідність встановлення судом апеляційної інстанції із показів свідків обставин, які не тільки не були встановлені судом першої інстанції, а й взагалі не були предметом дослідження в суді 1-ї інстанції, в зв`язку із чим, клопотання позивача про виклик і допит в суді 2-ї інстанції заявлених у апеляційній скарзі та клопотанні від 22.05.2020р. посадових осіб Офісу Президента України в якості свідків задоволенню не підлягає.

Що ж стосується іншого клопотання позивача про розгляд даної справи за участю сторін у відкритому судовому засіданні, то судова колегія вважає, що останнє теж не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.310 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Положеннями ст.262 КАС України передбачено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно приписів, п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Також одночасно слід зазначити й про те, що саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка, відповідно до процесуального закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27.08.2019р. у справі №826/7244/18, відповідно до якої, бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Як вже зазначалося вище, ч.1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Разом з тим, за приписами ч.ч.1,2 ст.159 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

А згідно з ч.5 ст.159 КАС України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Крім того, право учасників справи подавати заяви та письмові пояснення суду закріплене і в ст. 44 КАС України.

До того ж також слід вказати й про те, характер спірних правовідносин, суть спору та предмет даного позову, на думку судової колегії, не вимагають обов`язкового проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Також, одночасно необхідно зазначити й про той факт, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), з метою запобігання поширенню на території України «коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020р. на всій території України встановлено «карантин», який, в свою чергу, було неодноразово продовжено.

Факт встановлення на всій території України «карантину» також підтверджується і Указом Президента України від 13.03.2020 року №87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020р. «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Окрім того, необхідно вказати й про лист голови Ради Суддів України від 16.03.2020р. №9рс-186/20, в якому Рада Суддів України, з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та «коронавірусу COVID-19», який віднесено до особливо небезпечних хвороб, рекомендувала встановити особливий режим роботи судів України, та зокрема, роз`яснити громадянами можливість відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами, обмежити допуск у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань, зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня.

Також судова колегія враховує і наказ голови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020р. №21-од/с, виданий на підставі Постанови КМУ №211 та рекомендацій Ради суддів України, яким, в свою чергу, з метою попередження розповсюдження «коронавірусу COVID-19» серед працівників суду, теж встановлено «особливий» режим роботи П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з положеннями ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

А відповідно до ст.27 Конституції України, обов`язком держави - є захист життя людини.

Отже, за таких обставин, враховуючи встановлений на всій території України «особливий» режим «карантину», зазначені вище положення ч.6 ст.262, ст.263, п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, характер спірних правовідносин та приймаючи до уваги те, що в даному випадку розглядається апеляційна скарга на рішення суду 1-ї інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (т.б. в порядку письмового провадження), а також з метою запобігання поширенню як на території України, так і приміщеннях 5 ААС, респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої «коронавірусом SARS-CoV-2» та убезпечення як сторін по справі, так і працівників суду від вищевказаної особливо небезпечної інфекційної хвороби, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для призначення розгляду даної справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін та на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, у процесі підготовки справи до апеляційного розгляду судовою колегією з`ясовані усі питання та здійснені усі необхідні підготовчі дії, передбачені ст.306 КАС України.

Керуючись ст.ст.49,79,80,241,248,306,307,308,311,325,328,329 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів, призначення судово-почеркознавчої експертизи, виклик та допит свідків та розгляд справи за участю сторін відмовити.

Підготовку до розгляду адміністративної справи закінчити.

Призначити справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження в приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду у залі судового засідання №4.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко