Справа № 520/1949/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 р. Справа № 520/1949/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представників:

позивача - Лузана О.С., відповідача - Лещенко А.С., Мельника Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог (Т.1 а.с. 172 - 175), просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК7805/296/НД/АВ/П від 23.12.2019 року про усунення виявлених порушень.

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК7805/296/НД/АВ/П/ТД-ФС від 31.01.2020 року про накладення штрафу уповноваженими особами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням її збільшень, позивач зазначив, що при проведенні інспекційного відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з 11.12.2019 по 23.12.2019 співробітники Головного управління Держпраці у Харківській області дійшли висновку, що позивачем було допущено двох працівників, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до роботи без укладення трудового договору. Позивач з цим не погоджується, оскільки з відеозапису інспекційного відвідування неможливо встановити місце проведення такого інспекційного відвідування, хто здійснював відеозйомку. Із відеозапису неможливо встановити, що це місце здійснення ФО-П ОСОБА_1 своєї господарської діяльності, що також не підтверджується показанням опитаних осіб. Особа, яка проводила відеозйомку, зазначила про той факт, що особи, які представилися як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , працюють на компанію ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не у позивача. Тому висновки про допущення вказаних осіб до виконання робіт без належного оформлення з ними трудових відносин не є підтвердженими. Крім того, на відеозаписі перевіряючі вказують іншу адресу (АДРЕСА_5 "ІНФОРМАЦІЯ_3"), ніж та, що зазначена у направленні на проведення заходу державного контролю. За таких підстав, оскаржувані припис та постанова прийняті відповідачем без врахування усіх наданих позивачем пояснень та за відсутності з його боку факту порушення вимог частин 1 та 2 статті 24 Кодексу Законів про працю України.

Крім того, в порушення п.25 Порядку № 832 від 21.08.2019 року, відповідно до якого заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень в ході інспекційного відвідування. Однак, припис про усунення порушень було винесено 23.12.2019, а постанова про накладення штрафу лише 31.01.2020 року.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче засідання. Запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов (а.с. 38 - 46), в якому заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що на адресу Головного управління Держпраці у Харківській області надійшло звернення громадянки ОСОБА_5 (Вх. №З-1314 від 13.11.2019 року), в якому було зазначено, що вона та її колеги працювали без належного оформлення трудових відносин на торговельних майданчиках "ІНФОРМАЦІЯ_4". В зверненні заявниця повідомила, що працювала реалізатором без фоформлення трудових відносин на торговельному майданчику "ІНФОРМАЦІЯ_4" за адресою: АДРЕСА_5, за якою здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_1 . У зв`язку з чим було видано наказ від 10.12.2019 року № 2296 про проведення інспекційного відвідування щодо ФО-П ОСОБА_1 та оформлено направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 10.12.2019 № 02.02-03/3694. Тому, при призначенні інспекційного відвідування позивача відповідач діяв у межах та у спосіб, що передбачений діяючим законодавством України.

Інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 розпочалось 11.12.2019 за фактичною адресою здійснення нею підприємницької діяльності (АДРЕСА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_5» (на території парку ім. М. Горького). В ході проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування не було надано жодних документів, що підтверджують факт трудових відносин з двома особами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в ході опитування під відеофіксацію пояснили, що працюють (стажуються) у ФОП ОСОБА_1 , що свідчить про те, що позивачем в порушення вимог ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю було допущено працівників до роботи без укладання з ними трудового договору. За таких підстав, оскаржувані припис та постанова є правомірними та не підлягають скасуванню.

У відповідні на відзив (Т.1 а.с. 72 - 78) представник позивача підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просив задовольнити позов у повному обсязі та додатково наголошував на порушенні процедури проведення у відношенні ФО-П ОСОБА_1 інспекційного відвідування.

У запереченнях на відзив (Т.1 а.с. 215 - 221) представник відповідача зазначив, що у відповіді на відзив представник позивач не спростував висновки акту перевірки та виявлені під час інспекційного відвідування порушення частини 3 статті 24 КЗпП України, оскільки ФО-П ОСОБА_1 не оформила у відповідності до трудового законодавства двох працівників.

Також, представником відповідача надано до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог (Т.2 а.с. 44 - 52), в якій зазначив, що при здійсненні інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1 відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв у відповідності до Порядку № 823.

В письмових поясненнях на відзив (Т.2 а.с. 69 - 79) представник позивача наголошував на протиправності оскаржуваних припису та постанови додатково звернувши увагу суду на протиправній зміні відповідачем складеного за результатами інспекційного відвідування акту.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у наданому до суду відзиві на адміністративний позов та зазначив, що перевіряючі при проведенні перевірки та складанні оскаржуваних припису та постанови діяли на підставі та в межах наданих діючим законодавством повноважень, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, доводи адміністративного позову та заперечень проти нього, вислухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши наявні по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

На адресу Головного управління Держпраці у Харківській області надійшло звернення гр. ОСОБА_5 від 10.11.2019 року (Вх. №З-1314 від 13.11.2019 року), в якому зазначалось, що на одному з торговельних майданчиків "ІНФОРМАЦІЯ_4", які розташовані на території парку Горького в місті Харків, вона працювала реалізатором без офіційного працевлаштування, заробітну плату отримувала із затримками та нерегулярно. За останній місяць роботи взагалі не отримала виплати. Заявнику стало відомо, що інші особи також працювали в тій самі торговій мережі " ІНФОРМАЦІЯ_4 " без офіційного працевлаштування, з чого гр. ОСОБА_5 зробила висновок, що на підприємстві ніхто не оформлений у відповідності до трудового законодавства. Виклавши цю інформацію заявник просив здійснити перевірку всіх торговельних майданчиків "ІНФОРМАЦІЯ_4" (Т.1 а.с. 51 - 52).

Отримавши звернення гр. ОСОБА_5 від 10.11.2019 року, т.в.о. першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області було надіслано головному державному інспектору інформаційну довідку щодо необхідності проведення інспекційного відвідування у відношенні ФО- П ОСОБА_1 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_5 торговельний майданчик "ІНФОРМАЦІЯ_4" (територія парку Горького) відповідно до п.5.3 Порядку з питань виявлених неоформлених трудових відносин (Т.1 а.с. 53).

У зв`язку з вище зазначеним Головним управлінням Держпраці у Харківській області було видано Наказ "Про проведення інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1" від 10.12.2019 року № 2296.

На підставі наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 10.12.2019 року № 2296 "Про проведення інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1" було оформлено направлення від 10.12.2019 № 02.02-03/3694 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування (Т.1 а.с. 54 - 55).

В подальшому, на підставі вказаних наказу та направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування інспекторами Головного управління Держпраці у Харківській області здійснено спробу проведення інспекційного відвідування позивача.

Проте, у зв`язку із ненаданням позивачем інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, Головним управлінням Держпраці у Харківській області було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування / невиїзного інспектування №ХК7805/296/НП від 11.12.2019 року.

Відповідачем сформовано вимогу про надання документів №ХК7805/296/НД від 11.12.2019 року, якою зобов`язано надати ФО-П ОСОБА_1 документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування та надано строк для виконання вимог (Т.1 а.с. 56 - 59).

За результатами проведеного інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1 за фактичною адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_5 (морозиво "ІНФОРМАЦІЯ_4"), інспекторами Головного управління Держпраці у Харківській області складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ХК7805/296/НД/АВ від 23.12.2019 року (Т.1 а.с. 61 - 64).

За результатами проведеного інспекційного відвідування встановлено наступне порушення:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (стажер) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (стажер), фактично допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено частину 3 статті 24 КЗпП України.

На підставі акту перевірки відповідачем складено припис про усунення порушень №ХК7805/296/НД/АВ/П від 23.12.2019 року, яким відповідач зобов`язав позивача усунути виявлені порушення ч.3 ст. 24 КЗпП України - до 23.01.2020 року (Т.1 а.с. 60 - 64).

Крім того, процес інспекційного відвідування зафіксовано за допомогою відеотехніки, про що зазначено в акті перевірки та долучено до нього як додаток диск СD-R.

Примірники акту №ХК7805/296/НД/АВ від 23.12.2019 року, припису №ХК7805/296/НД/АВ/П від 23.12.2019 року а також диск СD-R (додаток до акту) направлено поштою рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення на адресу проживання позивача (Т.1 а.с. 65).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування №ХК7805/296/НД/АВ від 23.12.2019 року щодо виявлених порушень ФО-П ОСОБА_1 , посадовими особами Головного управління Держпраці у Харківській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК7805/296/НД/АВ/П/ТД-ФС від 31.01.2020 року, якою накладено на позивача штраф у розмірі 250 380,00 грн. за неусунення виявлених під час інспекційного відвідування порушень, який надсилався позивачу 03.02.2020 року листом з повідомленням про вручення (Т.1 а.с. 6 - 9).

Не погоджуючись з оскаржуваними приписом та постановою Головного управління Держпраці у Харківській області, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що встановлено ст. 259 КЗпП України.

Згідно з ч.1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини четвертої статті 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року № 84 (далі - Положення), Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення № 84, Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі - Порядок № 823).

За змістом пункту 2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення (пункт 19 Порядку №823).

Відповідно до пункту 20 Порядку №823 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Водночас, слід зазначити, що за приписами пункту 5 Порядку №823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної; - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився; - роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) за дорученням Прем`єр-міністра України;

9) за зверненням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) за запитом народного депутата;

11) у разі невиконання вимог припису.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

У відзиві на адміністративний позов зазначено, що інспекційне відвідування проведено на підставі п.п. 3 п.5 Порядку №823 - за рішенням керівника органу контролю.

Обов`язкової умовою прийняття такого рішення є наявність у контролюючого органу інформації щодо не оформлення трудових відносин, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Як вбачається з наказу ГУ Держпраці в Харківській області №2296 від 10.12.2019 року підставою його прийняття є виключно звернення ОСОБА_5 від 13.11.2019 року (Вх. №З-1314 від 13.11.2019 року).

У вказаній заяві громадянка ОСОБА_5 стверджує, що вона працювала реалізатором на одній з торгівельних точок "ІНФОРМАЦІЯ_4", розташованого на території парку імені Горького в місті Харкові без належного оформлення трудових відносин. Заробітну платню вона отримувала в конвертах та із затримками. Як їй пояснили, що це пов`язано з великими податками. За останній місяць роботи платні не отримала. Зі спілкування з іншими особами, які також працювали на торгівельних точок "ІНФОРМАЦІЯ_4", заявниця з`ясувала, що з іншими особами вказаною мережею також не було оформлено трудових відносин. У зв`язку з чим просила управління Держпраці в особі начальника здійснити перевірку вказану організацію та її торговельні точки.

Отже, зміст вказаної заяви свідчить про те, що громадянка ОСОБА_5 працювала реалізатором в торговій мережі "ІНФОРМАЦІЯ_4" (парк Горького в м. Харкові). Жодної інформації про те, що заявниця працювала саме у ФО-П ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин в заяві не міститься.

В інформаційній довідці, складеній головним державним інспектором ГУ Держпраці в Харківській області Щербіна Н.І. зазначено, що в зверненні гр. ОСОБА_5 повідомила, що працювала реалізатором без оформлення трудових відносин на торговельному майданчику "ІНФОРМАЦІЯ_4" за адресою: АДРЕСА_5 (т.1 а.с. 53).

Суд зазначає, що вказане не відповідає дійсності, оскільки жодної адреси де працювала заявниця звернення не містить.

Крім того, у довідці зазначено, що вивченням інформації інспектором Головного управління Держпраці у Харківській області встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5 торговельний майданчик "ІНФОРМАЦІЯ_4" (територія парку Горького) здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити яка інформація була досліджена для встановлення такого факту. Доказів наявності такої інформації матеріали справи не містять, як не надав пояснення, яким чином була встановлена адреса.

Отже, з урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_5 взагалі не могло бути підставою для винесення наказу про призначення інспекційного відвідування відносно ФО-П ОСОБА_1 , оскільки дане звернення взагалі не стосувалося позивача і не містило інформації щодо порушення нею правил оформлення трудових відносин стосовно найманого працівника.

Крім того, суд звертає увагу на те, що звернення громадянки ОСОБА_5 від 13.11.2019 року, на яке здійснене посилання в наказі, є анонімним, і не може бути підставою для проведення перевірки, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про звернення громадян", звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно ст. 8 вказаного Закону, письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

В заяві адресу заявниці - громадянки ОСОБА_5 вказано як АДРЕСА_3 .

Як свідчать матеріали справи, представником позивач направлявся до Голови Південноміської ради адвокатський запит в якому містилося прохання надати інформацію стосовно того, чи зареєстрована (проживає) гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , яка вказана в зверненні та чи існує насправді ця адреса (Т.2 а.с. 59).

Листом від 01.06.2020 №456 Південноміською радою Харківського району Харківської області надано відповідь на адвокатський запит, в якій повідомлено, що домоволодіння по АДРЕСА_3 не існує, даних на ОСОБА_5 немає (Т.2 а.с. 60).

Таким чином, особа, яка підписала заяву, яка стала підставою для винесення наказу №2296 від 10.12.2019 року, є анонімною особою, відомості щодо реєстрації її місця проживання відсутні.

Отже, в силу приписів статті 8 Закону України «Про звернення громадян» заява громадянки ОСОБА_5 є анонімним зверненням і розгляду не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.09.2019 року у справі №818/312/16.

Отже, відповідачем без дотримання вищевказаних умов Порядку №823 призначено проведення позапланового інспекційного заходу ФО-П ОСОБА_1

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем було здійснено позаплановий захід державного контролю діяльності позивача без наявності законних підстав для його проведення, правовим наслідком чого, з врахуванням приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка закріплює матеріально-правові основи діяльності суб`єкта владних повноважень, є те, що такий незаконний захід контролю не може породжувати виникнення законних підстав для застосування до суб`єкта господарювання штрафу.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14 та в постанові Верховного Суду від 19.10.2018 року у справі №805/3137/17-а, за висновками якої невиконання вимог закону щодо процедури проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Слід зазначити, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок (зокрема, інспекційного відвідування щодо виявлення неоформлених трудових відносин) може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Тобто, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14, який підтримав також і Верховний Суд у постановах від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14, від 28 січня 2020 року по справі №818/998/17, яка також враховується судом при винесенні даного рішення відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Вказане вище в достатній мірі свідчить про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень при винесенні оскаржуваних припису №ХК7805/296/НД/АВ/П від 23.12.2019 року про усунення виявлених порушень та постанови №ХК7805/296/НД/АВ/П/ТД-ФС від 31.01.2020 року про накладення штрафу уповноваженими особами, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

При цьому, твердження представника позивача, що наказ про проведення інспекційного відвідування у відношенні позивача є незаконним, оскільки його підписано неуповноваженою особою, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказ від 10.12.2019 року № 2296 "Про проведення інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1" підписано т.в.о. першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області (Т.1 а.с. 54).

Наказом Державної служби України з питань праці від 25.11.2019 року № 116-кт покладено тимчасове виконання обов`язків першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області на начальника управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Гриня Д.В., у зв`язку із тимчасовою відсутністю першого заступника начальника Головного управління. Крім того, наказом Головного управління Держпраці у Харківській області від 25.11.2019 року № 08-04/291 виконання обов`язків начальника Головного управління Держпраці у Харківській області В.Рогожанського на період його відпустки, покладено на тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Головного управління Д.Гриня (Т.2 а.с. 84 - 85).

За таких підстав, Гринь Д.В. як тимчасово виконуючий обов`язки першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області мав право підписувати наказ від 10.12.2019 року № 2296 про проведення інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до пункту 24 Порядку №823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Статтею 265 КЗпПУ передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою КМУ № 509 від 17.07.2013 року (далі - Порядок №509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою ст. 265 КЗпПУ та частинами другою - сьомою ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509, однією з підстав для накладення штрафів є акт, складений за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

В акті інспекційного відвідування №ХК7805/296/НД/АВ від 23.12.2019 року зафіксовано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (стажер) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (стажер), усно на відеореєстратор повідомили, що працюють у ФО-П ОСОБА_1 . Отже, перевіряючі дійшли висновку, що позивачем фактично допущено до роботи двох осіб без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено частину 3 статті 24 КЗпП України (Т.1 а.с. 61 - 64).

Вказане порушення слугувало підставою для винесення оскаржуваних припису та постанови.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 823, матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

При дослідженні в судовому засідання відеозапису судом встановлено, що в ході проведення інспекційного відвідування були опитані дві особи, які інспекторам представились як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проте, вказані особи не повідомили, що працюють у ФО-П ОСОБА_1 .

Отже, висновки акту інспекційного відвідування ґрунтуються виключно на припущеннях, належних доказів вчинення позивачем як роботодавцем відносно працівників порушення законодавства про працю Головним управлінням до суду не надано.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належаними доказами не довів правомірності винесення ним оскаржуваних припису №ХК7805/296/НД/АВ/П від 23.12.2019 року про усунення виявлених порушень та постанови №ХК7805/296/НД/АВ/П/ТД-ФС від 31.01.2020 року про накладення штрафу уповноваженими особами, які є протиправними та підлягають скасуванню в судовому порядку.

За таких підстав, адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо з`ясування та дослідження судом решти доводів та аргументів, якими представник позивача доводить протиправність оскаржуваних припису та постанови, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи, зокрема, позивача), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З приводу вирішення питання щодо стягнення на користь позивача сплаченого нею при зверненні до суду судового збору, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду 14 лютого 2020 року з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК7805/296/НД/АВ/П/ТД-ФС від 31.01.2020 року щодо накладення на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380,00 грн., позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 755,70 грн. за квитанцією № 1-68К від 14.02.2020 року (Т.1 а.с. 30).

В поданій до суду 08.05.2020 року заяві про збільшення позовних вимог позивач просив суд також визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК7805/296/НД/АВ/П від 23.12.2019 року про усунення виявлених порушень.

За вказану вимогу позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. згідно квитанції №1-1270К від 06.05.2020 року (Т.1 а.с. 172 - 176).

Загальна сума сплаченого позивачем судового збору за вимогу майнового та немайнового характеру складає 5 857,70 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

Отже, загальна сума судового збору за подачу позовної заяви по цій справі (з урахуванням збільшення позовних вимог) повинна складати 4 605,80 грн. (2 503,80 грн. за вимогу майнового характеру та 2 102,00 грн. за вимогу немайнового характеру).

Незважаючи на те, що позивач сплатив судового збору у загальній сумі 5 857,70 грн., з них підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сума 4 605,80 грн. Отже, решта судового збору у розмірі 1 251,90 грн. (5 857,70 грн. - 4 605,80 грн. = 1 251,90 грн.) є переплаченою.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи викладене, позивач не позбавлений права додатково звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченої ним суми судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пункту 3 Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (, адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 40) про визнання протиправними та скасування припису та постанови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК7805/296/НД/АВ/П від 23.12.2019 року про усунення виявлених порушень.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК7805/296/НД/АВ/П/ТД-ФС від 31.01.2020 року про накладення штрафу уповноваженими особами.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 4605 (чотири тисячі шістсот п`ять) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Обчислення строків оскарження рішення суду здійснюється з урахуванням пункту 3 Прикінцевих положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 13 липня 2020 року.

Суддя О.В.Шевченко