Справа № 520/14368/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 липня 2020 р. № 520/14368/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулись до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просили суд:

- визнати протиправними відмови відповідача, оформлені листом від 02.10.2019 року №К-12550/0-6098/0/95-19 "Про розгляд заяви", у наданні позивачам дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення КВЦПЗ-01.03);

- зобов`язати відповідача надати позивачам дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтованою площею 2,0 га кожна, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення КВЦПЗ-01.03), розташованих на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0162.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка Олександра Володимировича задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року по справі №520/14368/19 скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року прийнято адміністративну справу до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до відповідача з клопотаннями від 05.09.2019 року, в яких просили надати їм дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 та для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ- 01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0162.

За результатами розгляду клопотань Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надіслало відповіді, оформлені у вигляді листа від 02.10.2019 № К-12550/0-6098/0/95-19, за змістом якого усім позивачам відмовлено у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою з тих підстав, що бажані земельні ділянки перебувають у постійному користуванні третіх осіб згідно з державними актами на право постійного користування землею та у приватній власності згідно з державними актами на право приватної власності землею.

Позивачі вважають, що вказаний лист є незаконним та безпідставним, у зв`язку із чим просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що відповідно до інформації відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, наданої листом № 111/413- 20-0.23.22 від 27.01.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0162 була сформована під час здійснення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення у 2013 році.

На даний час, зазначена земельна ділянка відноситься до земель державної форми власності, сільськогосподарські угіддя - рілля.

Земельні ділянки, які бажають отримати у власність гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходяться на інвентаризованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0162. Частина вказаної земельної ділянки знаходиться у постійному користуванні фізичних осіб на підставі державних актів на право постійного користування землею (ХР-15-00-000773, виданий на ім`я ОСОБА_4 , ХР-15-00-000838 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ХР-15-00-000774 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ХР-15-00-000840 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ХР-15-00-000839 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , ХР-15-00-000775 , виданий на ім`я ОСОБА_9 ).

Відомості щодо розташування земельних ділянок громадян згідно з державними актами на право постійного користування землею було встановлено разом з Власівською сільською радою. Документації із землеустрою та схеми розташування земельних ділянок, на які видано державні акти на право постійного користування землею у відділі відсутні.

Таким чином, надання позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може призвести до порушення прав інших осіб, які вже розпочали процедуру набуття права власності або користування на зазначеному земельному масиві.

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням у встановлений законом строк та в межах наданих йому повноважень листом за № К-12550/0-6098/0/95-19 від 02.10.2019 року правомірно було відмовлено гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через представника звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою від 05.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0162 (а.с.6, 11, 18).

Листом від 02.10.2019 № К-12550/0-6098/0/95/19 повідомлено позивачів, що за інформацією Відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки, які зазначені на доданих до клопотань графічних матеріалів, частково перебувають у постійному користуванні третіх осіб згідно з державними актами на право постійного користування землею та у приватній власності згідно з державними актами на право приватної власності землею (а.с.26).

Не погодившись із вказаною відмовою, представник позивачів звернувся до суду з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Згідно ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Суд звертає увагу на те, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Так, згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 4 статті 121 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Приписами статей 186 та 186-1 Земельного кодексу України регламентовано порядок погодження та затвердження проектів землеустрою, у тому числі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови відповідачем в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, зазначеною у листі від 02.10.2019 №К-12550/0-6098/0/95-19, слугував той факт, що згідно інформації Відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка, яку позивачі планують отримати у власність знаходиться на сформованій земельній ділянці із кадастровим номером :01:000:0162, частково перебувають у постійному користуванні третіх осіб згідно з державними актами на право постійного користування землею та у приватній власності згідно з державними актами на право приватної власності землею.

При цьому, у листі від 02.10.2019 №К-12550/0-6098/0/95-19 відповідачем не конкретизувало яким третім особам належать земельні ділянки на праві постійного користування та якого розміру вказані земельні ділянки.

В ході судового розгляду справи відповідач, в обґрунтування правомірності оскаржуваної відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладеної у листі від 02.10.2019 №К-12550/0-6098/0/95-19, надав до матеріалів справи:

- Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-15-00-000773, виданий ОСОБА_4 від 09.12.1996 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 1,20 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради;

- Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-15-00-000838, виданий ОСОБА_5 від 24.06.1997 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 1,08 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради;

- Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-15-00-000774, виданий ОСОБА_6 від 09.12.1996 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 1,48 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради;

- Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-15-00-000840, виданий ОСОБА_7 від 24.06.1997 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 1,20 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради;

- Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-15-00-000839, виданий ОСОБА_8 від 24.06.1997 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 1,49 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради;

- Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-15-00-000775, виданий ОСОБА_9 від 09.12.1996 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 2,00 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради (а.с.47-58).

Суд зауважує, що загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0162 - 16,7192 га, в той час, як відповідач у відзиві на позов зазначає про перебування бажаної позивачем земельної ділянки у постійному користуванні третіх осіб, загальна площа яких згідно з Державними актами на право постійного користування становить 8,45 га.

Жодних доказів того, що земельна ділянка, на яку позивачі просять надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 та для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ- 01.03.) перетинається з земельними ділянками, наданими у користування третім особам, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Між тим, згідно приписів ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися відмовою у наданні дозволу у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до відповідача із відповідною заявою, за результатами розгляду якої відповідачем фактично рішення прийнято не було, а тільки направлено на адресу представника позивачів листа-відповіді, який носив інформативний характер без розгляду заяви позивача по суті.

Оскільки відповідачем не було прийнято у відповідності до норм діючого законодавства рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, суд дійшов висновку, що відповідачем не було прийнято жодного передбаченого законодавством рішення за результатами розгляду заяви позивача.

Таким чином, відсутність належним чином оформленого рішення ГУ Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин, які стали підставою для відмови позивачам та в обґрунтування того, що земельні ділянки, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03, які бажають отримати у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перебувають у постійному користуванні третіх осіб чи перетинається з земельними ділянками, наданими у користування третім особам, а тому відмова відповідача, оформлена листом від 02.10.2019 року №К-12550/0-6098/0/95-19 "Про розгляд заяви", у наданні позивачам дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення КВЦПЗ-01.03) є протиправною та підлягає скасуванню, а вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо неправомірності відмови Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області у наданні позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), недоведеності відповідачем існування передбачених законом підстав для відмови у наданні такого дозволу, та не дослідженні при розгляді клопотання позивачів факту перетинання земельної ділянки, дозвіл на розробку проекту землеустрою якої просять надати позивачі, з земельними ділянками що перебувають у користуванні третіх осіб на підставі Державних актів на право постійного користування землею, суд керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 05.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), розташованої на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0162.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову відповідача, оформлену листом від 02.10.2019 року №К-12550/0-6098/0/95-19 "Про розгляд заяви", у наданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення КВЦПЗ-01.03).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ) повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 ) від 05.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), розташованих на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0162.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення складено 13 липня 2020 року.

Суддя Бадюков Ю.В.