Справа № 200/3882/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 р. Справа№200/3882/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 11-1)

про визнання протиправною та скасування постанови від 24 березня 2020 року № 177143,

УСТАНОВИВ:

10 квітня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подано позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 24 березня 2020 року № 177143 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у строк не більш ніж шістдесяти днів з моменту відкриття провадження.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 01 липня 2020 року. В цей же день підготовче провадження закрито та розгляд справи по суті призначено на 13 липня 2020 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу прийнята в порушення Порядку про здійснення державного контролю на автомобільному транспорті від 8 листопада 2006 року № 1567 та Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому є протиправною та підлягає скасуванню. Зазначає, що за результатами проведеної відповідачем перевірки транспортного засобу були перевірені документи водія та наявність всіх документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій продовжив рух, так як порушень виявлено не було. Однак, в березні на адресу позивача надійшов рекомендований лист від Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, яким позивачу надіслано копію акту від 30 січня 2020 року за номером 176440 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Цим же листом позивача зобов`язано прибути до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що з 03 березня 2020 року по 19 березня 2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні, а з 20 березня 2020 року по час подання позову знаходився на амбулаторному лікуванні, тому не зміг потрапити на розгляд справи 24 березня 2020 року, про що було повідомлено відповідача з проханням перенести засідання та розгляд справи на пізніший термін. Крім того, в період карантину з приводу коронавірусу COVID-19 потрібно уникати скупчень людей та виходити з дому тільки в разі крайньої потреби. Однак, відповідачем винесено спірну постанову №177143 від 24.03.2020 року про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700,00 грн.

Вважає дії контролюючого органу незаконними, адже ні процедура рейдових перевірок, ні її висновки, на підставі яких й було прийнято оскаржувану постанову, не відповідають вимогам закону. Також вважає, що відповідач проігнорував його право брати участь при розгляді справи та свої обов`язки щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Відповідачем наданий суду відзив, в якому проти задоволення вимог позивача заперечив та зазначив, що від позивача не надходило жодних документів та пояснень які спростовували суть вчиненого порушення автотранспортного законодавства. За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177143 від 24.03.2020 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700,00 гривень.

Зазначає у відзиві на позовну заяву, що штраф застосований за порушення позивачем статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність у водія під час здійснення вантажних перевезень товарно - транспортної накладної.

Таким чином вважає, що постанова №177143 від 24.03.2020 року про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700,00 гривень є правомірною, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши матеріали справи установив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 ,виданий 16 березня 1999 року Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач є фізичною особою-підприємцем, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_3 та витяг з Реєстру платників єдиного податку від 13 січня 2016 року.

Як зазначає позивач у позові та не спростовується відповідачем по справі, 30 січня 2020 року на авто дорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, проводилась перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Під час проведення контролю зупинений автомобіль DAF номерний знак НОМЕР_4 , який належить позивачу на підставі технічного паспорту НОМЕР_5 та був під керуванням водія - ОСОБА_2 .

За наслідками проведеної перевірки посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області складено акт від 30 січня 2020 року № 176440, яким установлені порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність у водія під час здійснення вантажних перевезень товарно - транспортної накладної (а.с. 37).

13 лютого 2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області на підставі пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті акт перевірки та всі матеріали справи передані за місцем знаходження суб`єкта господарювання до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (а.с. 38).

06 березня 2020 року від відповідача на адресу позивача направлено лист, яким позивача повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 24 березня 2020 року (а.с. 10, 39).

24 березня 2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області було прийнято спірну постанову № 177143, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 1700,00 гривень (а.с. 44)

Листом від 26 березня 2020 року спірну постанову направлено на адресу позивача (а.с. 41).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 03 березня 2020 року по 12 березня 2020 року, з 16 березня 2020 року по 19 березня 2020 року знаходився на лікарняному та з 20 березня 2020 року по 15 квітня 2020 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом обширний інфаркт. Ці обставини підтверджені копіями відповідних листків непрацездатності, виданих КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» м. Бахмут (а.с. 13-15).

Отже, відповідачем розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке відбулось 24 березня 2020 року відбувся за відсутності позивача.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України Про автомобільний транспорт від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344).

Статтею 3 Закону № 2344 визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно з приписами статті 5 Закону № 2344 основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту спрямовані, зокрема, на: забезпечення балансу інтересів держави, органів місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб - суб`єктів господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності.

У відповідності до статті 6 Закону № 2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок № 1567).

У відповідності до пункту 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закон № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

Приписами статті 48 Закон № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Отже, аналізуючи норми статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд зазначає, що у спірній постанові не наведена суть виявленого порушення, яких саме документів не було у водія, зазначено лише про порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до пункту 26 Порядку справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовувалося відповідачем, позивач не був належним чином та у встановлений строк повідомлений про розгляд справи про порушення, крім того, відповідач був обізнаний про знаходження позивача на лікарняному. Це позбавило позивача права особисто або через представника брати участь в розгляді справи та інших прав, пов`язаних з розглядом справи.

Водночас, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020р. установлено з 12 березня до 03 квітня 2020р. на усій території України карантин, який триває й на день розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що законодавством в сфері автомобільного транспорту визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо між стадією складення акту про правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до відповідальності.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

З огляду на досліджені матеріали справи, приймаючи до уваги те, що відповідач фактично позбавив позивача права на захист, права бути присутнім при розгляді справи та те, що відповідач не довів правомірність спірної постанови, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявними матеріалами справи підтверджено сплату позивачем судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (квитанція від 08.04.2020р.). За таких обставин, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229, 230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 11-1) про визнання протиправною та скасування постанови від 24 березня 2020 року № 177143 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 24 березня 2020 року № 177143 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 липня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням внесених до КАС України змін згідно з Законом України від 29 березня 2020 року № 3275 про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова