Справа № 240/5095/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 липня 2020 року м. Житомир справа № 240/5095/20
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України забезпечення в Житомирський області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в неповному розмірі відповідно до Постанови КМ України № 103 від 21.02.2018, а саме 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 та 75% суми підвищення пенсії з 1 січня до 31.12.2019;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирський області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 100 % перерахованої пенсії з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.
В позові зазначено, що позивач є пенсіонером, якому пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення з 01.01.2018року проведений перерахунок розміру пенсії. Разом з тим, позивачу виплачується не вся сума перерахованої пенсії, а лише 50% від суми підвищення такої пенсії. Таке відсоткове зменшення виплати пенсії, що було передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", позивач вважає неправомірним, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
До суду надійшов відзив відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, на позовну заяву, в якому підтверджено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та довідки Житомирського обласного військового комісаріату позивачу проведено перерахунок розміру раніше призначеної пенсії. Відповідно до вимог п.2 вказаної постанови КМ України передбачено, що виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 р. проводиться в розмірі 50 відсотків. По цій причині, на думку представника відповідача, позивачу правомірно з 01.01.2018 перерахована підвищена пенсія вплачувалася в розмірі 50%, про що Позивачу було роз`яснено на його звернення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років за Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).
З 01.01.2018 розмір пенсії позивача перераховано і її виплата здійснена у розмірах, визначених постановою КМУ №103, з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків.
Позивач, вважаючи, що під час здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018 органом пенсійного фонду безпідставно не застосовано 100% суми підвищення пенсії, про що йдеться у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", звернувся до відповідача.
Листом від 24.01.2020 позивачу повідомлено, що на виконання постанови КМУ №103 з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії. Виплата проводиться у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 скасована дія постанови КМУ від 21.02.2018 №103, стосовно перерахунку та виплати пенсій, тому підстав для виплати пенсії в розмірі 100% немає. На даний час КМУ не визначено новий порядок врахування грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсій та її виплати відповідно до Закону.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З урахуванням наведеного, ст. 63 Закону №2262-ХІІ Кабінету Міністрів України фактично делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в п.2, п.3 ст. 116 Конституції України, а тому посилання апелянта на хибність висновків суду першої інстанції з даного питання колегія суддів вважає необґрунтованими.
На виконання ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №103 від 21.02.2018р. "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі по тексту іменовано- Постанова №103), пунктом 1 якої передбачено необхідність перерахування пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704).
Постанова № 103 є нормативно-правовим актом, який, з огляду на положення ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, є обов`язковим у застосуванні органами пенсійного фонду при здійсненні обчислення перерахунку та виплати пенсії відповідній категорії осіб, на яких спрямована дія цієї постанови.

Пунктом 2 Постанови № 103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

- з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

- з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Згідно п. 7 Постанови № 103 на Міністерство оборони разом з іншими відомствами після набрання чинності цією постановою покладено завдання забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою № 45.

В п.1, п.4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45, встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи виплата пенсії позивачу проводиться пенсійним органом відповідно до Постанови № 103, яким встановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 року у зазначених вище розмірах.

Матеріалами справи підтверджено, що з 01.01.2018 пенсію позивачу перераховано з урахуванням попередньої суми пенсії та підвищення, що відповідає ч.4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанові №103.

З урахуванням наведеного, пенсійний орган при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу у період з 01.01.2018 - 04.03.2019 не мав правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення норм ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови КМУ 103.

На вказаний календарний проміжок часу Постанова №103 такою, що суперечить Конституції України або вимогам закону не визнавалась та не скасовувалась, а отже була діючою, і як наслідок, підлягала обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Вказана правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, зокрема, в ухвалі від 02.05.2018 р. по справі № 818/1076/18.

За таких обставин, суд вважає, що дії пенсійного органу які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача за рахунок виплати лише 50 % суми підвищення пенсії з 01.01.2018 та 75 % суми підвищення пенсії з 01.01.2019, визначеного станом на 04 березня 2019 року не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання Постанови № 103, що кореспондується з приписами ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ в частині наданого Уряду права встановлювати такі умови перерахунку пенсії.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.

Проте скасування в судовому порядку вказаних пунктів Постанови № 103 (після проведення в квітні 2018 року перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року) не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані дії ГУ ПФУ у Житомирській області відповідали вимогам чинного на час їх вчинення законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У ч. 1 ст. 325 КАС України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суд зазначає, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року, як того вимагає ч.2 ст. 265 КАС України.

З огляду на зазначене, визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. в справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019р., не може мати наслідком визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії, які були вчинені відповідачем до визнання нечинною Постанови № 103.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач діяв відповідно до законодавства, чинного на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, а саме: Закону № 2262-ХІІ, Постанови № 103, Порядку № 45. До того ж такий підхід до застосування вказаних правових норм не є дискримінаційним та не порушує принцип рівності перед законом.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що у спірний період з 01.01.2018 - 04.03.2019 (до дати набрання законної сили рішення суду, яким визнано протиправним та скасовано п. 1, 2 Постанови № 103) пенсійний орган, виплачуючи підвищення до пенсії перерахованої з 01.01.201. згідно з Постановами Кабінету Міністрів № 103 та № 704 від 30.08.2017, діяв у відповідності до п. 2 Постанови № 103, яка була чинною на той час, та не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ.

З огляду на встановлені судом обставини, стосовно визнання з 05.03.2019 нечинним пунктів 1,2 Постанови № 103 ( які стосувались відсоткових обмежень у виплаті пенсії) суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача в частині яка стосується зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії позивачу з урахуванням 100 відсоткового підвищення (перерахованого з 01.01.2018) суми пенсії з 05.03.2019, з урахуванням здійснених виплат.

Зазначеної позиції підтримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 23.06.2020 у справі №120/1160/20-а.

Разом з тим, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання протиправних дій пенсійного органу які полягають у зменшенні позивачу розміру пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії з 01.01.2018, з 01.01.2019 - 75 % суми підвищення пенсії, оскільки пенсійний орган діяв у відповідності до п. 2 Постанови № 103, яка була чинною на той час, та не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06 серпня 2019 року за результатами розгляду зразкової справи № 160/3586/19 та в постанові від 12 листопада 2019 в справі № 826/3858/18.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 242-246,295Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:
Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича,7 ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос