Справа № 520/2443/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р. № 520/2443/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Ситнік О.О.,

представника відповідача Коробкової Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2020 року Державне підприємство Харківський машинобудівний завод ФЕД звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.01.2020 року № , №, №.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що податкові повідомлення-рішення від 16.01.2020 року № , №, №, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач, Офіс великих платників податків Державної податкової служби надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибув, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позовної заяви заперечувала та просила відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Офісом великих платників податків Державної податкової служби була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД».

За результатом перевірки складено акт від 13.12.2019 року №22/28-10-54-06-12/14310052 (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» встановлено порушення - п. 5 П(С)БО № 9 Запаси, п. 5 П(С)БО №.11 Зобов`язання, п. 5 П(С)БО № 15 Дохід, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України;

-п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, абз. 2,11 п. 201.10 ст. 201 ПК України.

На підставі висновків акту перевірки Офісом великих платників податків Державної податкової служби було винесено податкові повідомлення-рішення від 16.01.2020 року № , №, №.

Так, вищевказані податкові повідомлення - рішення винесені Офісом великих платників податків Державної податкової служби за результатом аналізу правовідносин Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» з ТОВ Радіоелектронний Комплекс, ТОВ Експрес-Система, ТОВ Югтехмаш, ТОВ НВП Елко Плюс.

Судом встановлено, що між ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД та ТОВ Радіоелектронний Комплекс укладено договори купівлі продажу від 19.12.2018 року № 19/12-2018, від 01.04.2019 року №123/19-205, від 26.04.2019 року №144/19-205.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом надано до суду видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні.

ДП «ХМЗ «ФЕД» до перевірки надало паспорти, оформлені на «заготовки мембран и прокладок для авиационной техники», у яких зазначено завод виробник «ООО «Завод РТИ-КАУЧУК», г.Москва, Росийская Федерация».

Відповідно до статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості" від 12.07.2001 року від №2660-ІІІ затверджено Перелік суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки. При цьому, до вказаного Переліку входить Державне підприємство «Харківський машинобудівний завод «ФЕД».

Відповідно до підпункту 13 пункту 4 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України та пункту 4-1 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 року № 635 затверджено Порядок ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів суб`єктами літакобудування, що підпадають під дію статті 2 Закону України Про розвиток літакобудівної промисловості, із звільненням від сплати ввізного мита та податку на додану вартість до 1 січня 2025 року за умови дотримання вимог щодо обсягів їх ввезення та цільового використання.

Також, вищевказаною Постановою затверджено перелік товарів (їх обсяги), які ввозяться на митну територію України суб`єктами літакобудування із звільненням від сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

Так, перевіркою встановлено, що товари, які придбані ДП «ХМЗ «ФЕД» у ТОВ «РАДЕК», внесено до переліку товарів, які ввозяться на митну територію України суб`єктами літакобудування із звільненням від сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

При цьому, Постановою КМУ №635 від 09.08.2017 року дозволено зокрема ДП «ХМЗ «ФЕД» здійснювати закупівлю необхідних виробів із наведеного списку (з кодом УКТ ЗЕД ), звільняючи підприємство від сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

Таким чином, позивачу створено сприятливі умови для економічної діяльності підприємства в плані мінімізації затрат на придбання товарів, гарантії їх якості та безпосереднього повернення на підприємство-виробника для ремонту та обміну.

Судом встановлено, що товари, які придбані позивачем, мають коди згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, тобто вказані товари є імпортного походження.

Як зазначено, податковим органом, факт ввезення вказаної продукції на територію України не підтверджується АСМО «Інспектор» - товар з назвою мембранне полотно МП 3027-159-1- ПЛОСК-6ГР, мембранне полотно МП 684-117-ГОФР-6ГР, мембранне полотно МП 30268,92- ГОФР-6ГР з кодом УКТЗЕД , електродвигун МТ-8,5 8Е3.124.034ТУ з кодом УКТЗЕД не знайдено.

Таким чином, фактично неможливо встановити походження вказаного товару та можливість придбання ДП «ХМЗ «ФЕД» у ТОВ «РАДЕК».

Крім того, між ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД та ТОВ Експрес-Система укладено договори купівлі-продажу від 01.04.2019 року № 100/19-205, від 10.04.2019 року №120/19-205, від 16.04.2019 року №16/04-19, від 01.03.2019 року №1/03-19, від 24.04.2019 року №24/04-19, від 14.05.2019 року №160/19-205, від 23.05.2019 року №23-05/19.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом надано до суду накладні, рахунки, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні.

ДП «ХМЗ «ФЕД» до перевірки надало етикетки, оформлені на сигналізатори, патрони, заготовки підшипників, виконавчий механізм .

Як зазначено відповідачем, згідно проведеного моніторингу виробниками зазначеної продукції є заводи-виробники Російської Федерації: ОАО «Сигнал-прибор», м. Енгельс (здійснює виробництво приборної техніки та вимірювальних систем для авіаційної та ракетно-космічної галузей, флоту, атомної енергетики Російської Федерації); ОАО «Утес», м. Ульянівськ (провідне підприємство аерокосмічної галузі Російської Федерації); АО «НПО Электромашина» г.Челябинск.

Таким чином, придбана ДП «ХМЗ «ФЕД» продукція імпортного походження, а саме походженням із Російської Федерації.

Постановою KMУ від 09.08.2017 року № 635 встановлено перелік товару, який ввозиться на митну територію України та використовується підприємствами галузі літакобудування для власного виробництва.

Так, придбаний позивачем товар у ТОВ "ЕКСПРЕС-СИСТЕМА внесено до переліку товарів, які ввозяться на митну територію України суб`єктами літакобудування із звільненням від сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

Як зазначено відповідачем, аналізом ЄРПН встановлено, що у ТОВ "ЕКСПРЕС-СИСТЕМА" відсутнє придбання товару придбаного в подальшому позивачем.

При цьому, перевіркою встановлено, що згідно АСМО «Інспектор» не підтверджено факт ввезення на територію України вказаних товарів.

За таких обставин не встановлюється виробників, а відтак і походження комплектуючих, які зазначені у первинних документах складених ТОВ «Експрес-система» на адресу ДП «ХМЗ «ФЕД». Таким чином, фактично неможливо встановити походження продукції.

Також, 23.05.2019 року між ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД та ТОВ НВП Елко Плюс укладено договір купівлі-продажу № 23-05/19.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом надано до суду видаткові накладні, рахунок на оплату, податкові накладні, платіжні доручення, прибуткові ордери.

ДП «ХМЗ «ФЕД» до перевірки надано копії паспортів, оформлені на «заготовки мембран и прокладок для авиационной техники», у яких зазначено завод виробник ООО «Завод РТИ-КАУЧУК», г.Москва, Росийская Федерация.

Так, товари придбані позивачем мають коди згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, тобто вказані товари є імпортного походження.

Як вказано відповідачем, за даними автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» ТОВ НВП"ЕЛКО ПЛЮС", не є імпортером вищенаведеної продукції.

При цьому факт ввезення даної продукції на територію України не підтверджується АСМО «Інспектор».

Таким чином, фактично неможливо встановити походження вказаного товару.

Крім того, між ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД та ТОВ Югтехмаш укладено договори купівлі-продажу від 12.02.2019 року № 25/219/21, від 12.02.2019 року №23/219/21.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом надано до суду видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні.

Так, перевіркою встановлено, що виробником товару є «ООО «СЭПО-ЗЭМ» м. Саратов, пр-т 50 років жовтня, пл.Леніна». Тобто, вказаний товар є продукцією імпортного походження.

За таких обставин, придбана позивачем продукція імпортного походження, а саме походженням із Російської Федерації.

При цьому, факт ввезення зазначеної продукції на територію України не підтверджується АСМО «Інспектор».

Проте, на підставі наданих до перевірки документів неможливо встановити виробників, а відтак і походження комплектуючих, які зазначені у первинних документах складених ТОВ "ЮГТЕХМАШ" на адресу ДП «ХМЗ «ФЕД».

Таким чином, фактично неможливо встановити походження товару.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Приписами п. 187.1 ст.187 Податкового Кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з пп. 192.1.2 п. 192.1 ст.192 Податкового Кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку. Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1, п.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію

Отже, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування витрат виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими норми податкового законодавства пов`язують можливість формування витрат та які є передумовою їх формування. Такі правові наслідки наступають у разі:

1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об`єктом оподаткування;

2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами;

3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності;

4) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків мас намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Факт безпосереднього зв`язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений із врахуванням якісних характеристик послуг, які б однозначно свідчили про призначення наданих послуг для використання в господарській діяльності платника податків, відповідали б змісту цієї діяльності.

Умовою достовірності доказів щодо придбання послуг є перш за все конкретизація змісту, обсягу та результату цих послуг.

Так, товари, які вказані у податкових накладних наданих до перевірки ДП «ХМЗ «ФЕД», мають коди згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), тобто є товарами імпортного походження.

При цьому, факт ввезення даної продукції на територію України не підтверджується АСМО «Інспектор».

З урахування вищенаведеного, суд вважає не доведеним факт отримання зазначеного товару позивачем.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду належним чином оформлених документів, які підтверджують факт реального здійснення господарських операцій Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» з ТОВ Радіоелектронний Комплекс, ТОВ Експрес-Система, ТОВ Югтехмаш, ТОВ НВП Елко Плюс.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган під час винесення податкових повідомлень-рішень від 16.01.2020 року № , №, № діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому такі рішення скасуванню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (61023, м. Харків, вул. Сумська, буд. 132) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 14.07.2020 року.