Справа № 361/336/15-а
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/336/15-а
УХВАЛА

14 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.

за участю секретаря Скидан С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення Ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року про залишення без руху заяву

у справі № 361/336/15-а

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області (Головного управління Пенсійного фонду України в Київської області)

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області (надалі - УПФУ у м. Броварах та Броварському районі Київської області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію передбачену ст. 29 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області перевести ОСОБА_1 з 08.12.2014 року на пенсію відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі трьох мінімальнихпенсій за віком, визначених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснити виплату з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області задоволено та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 17 квітня 2020 року надійшла від ОСОБА_1 (надалі - заявник) заява про перегляд рішення суду за виключними обставинами по справі №361/336/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення суду по справі №361/336/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху, у зв`язку з неналежним оформленням заяви у відповідності до ст. 364 КАС України.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 08 липня 2020 року надійшла заява від ОСОБА_1 (надалі - заявник) про роз`яснення Ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, яка не засвідченна ЕЦП.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що останнім подано 17 квітня 2020 року заяву про перегляд рішень суду за виключними обставинами по справі №361/336/15-а, яку судом прийнято до провадження та відкрито провадження, а отже заява відповідала вимогам законодавства.

Згідно з частинами першою та другою статті 254 КАС за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для тих осіб, що будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко збігаються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що в заяві про перегляд рішень суду за виключними обставинами від 17 квітня 2020 року по справі №361/336/15-а, в прохальній частині ОСОБА_1 просив:

1) Змінити відповідача в справи на Головне управління Пенсійного фонду України, у Київській області.

2) Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України, у Київській області за відмову нараховувати позивачу з 08.12.2014 року пенсійні виплати відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» із розміру 110% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням здійснених виплат, та додаткової пенсії як постраждалому від ЧАЕС ІІІ категорії, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

3) «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, у Київській області нараховувати позивачу з 08.12.2014 року пенсійні виплати відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» із розміру 110% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням здійснених виплат, та додаткової пенсії як постраждалому від ЧАЕС Ні категорії, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

4) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, в Київської області компенсувати завдані позивачу матеріальні збитки в розмірі 100 000 гривен та стягнути з Відповідача кошти в розмірі 100000 гривен (сто тисяч гривен).

5) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, в Київської області у компенсувати Позивачу моральні збитки в розмірі 100 000 гривен та стягнути з Відповідача кошти в розмірі 100 000 гривен (сто тисяч гривен).

6) Зобов`язати відповідача, надати звіт про виконання судового рішення, згідно ст. 129-1. Конституції України; «Стаття 129-1. Суд ухвалю є рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

При цьому в прохальній частині ОСОБА_1 фактично викладено нові позовні вимоги, проте не зазначено, яке рішення суду підлягає перегляду за виключними обставинами. Про що і зазначено в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року.

Відповідно до частини 2 статті 6, частин 1, 2 статті 7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Аналогічна норма закріплена також у статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Європейським судом з прав людини також вказується про те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Отже, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Постановивши ухвалу про залишення без руху заяви про перегляд заяви за виключними обставинами, колегія суддів фактично надала позивачу право доступу до суду, гарантованого ст. 5 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що заява про роз`яснення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року - зрозумілою та не підлягає роз`ясненню.

Керуючись ст.ст. 253, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року по справі 361/336/15-а - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

В. В. Файдюк

Повний текст ухвали складено 14 липня 2020 року.