Справа № 953/7464/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/7464/20
н/п 2-а/953/327/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., за участю секретаря судових засідань Хомінської Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 4 бат. 5 роти УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Костіна Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2430611 від 23.04.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 статті 121 КУпАП, провадження у справі закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПП НП України на його користь сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн. та витрати за отриману професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. Крім того, просить поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на запровадження карантину на території України. В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вважає, що постанова не може бути підтвердженням порушення ним ПДР України, оскільки описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення правопорушення. Зазначає, що мав шини однієї моделі та одного малюнку протектора. В оскаржуваній постанові не вказано який саме підпункт пункту 31.4.3 ПДР України ним було порушено. Крім того, відповідач виніс оскаржувану постанову на місці та без підготовки до розгляду справи, не було оголошення посадової особи, яка розглядає, не були досліджені докази та заслухані особи, які беруть участь у справі.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування зазначає, що причиною зупинки транспортного засобу MERCEDES-BENZ 814D, днз НОМЕР_1 під керуванням Позивача було порушення останнім вимог п. 31.4.5 г Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), так як Позивач керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами, а саме - не горіла ліва задня лампа стоп сигналу, чим було створено незручність іншим учасникам дорожнього руху та зазначений автомобіль мав на одній задній вісі шини з різним малюнком. На місці події ним було повідомлено Позивачу про причину зупинки автомобіля, роз`яснено про порушення вимог п. 31.4.5 г ПДР, повідомлено про початок розгляду справи, роз`яснено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вирішено питання про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, після чого роздруковане та засвідчено власним підписом електронний бланк постанови. На місці події Позивачу було повідомлено порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що також зазначено у самому бланку постанови, який Позивач засвідчив власним підписом та копія якої він отримав на руки. Жодних клопотань під час розгляду справи від Позивача не надходило. Відеофіксація на місці події здійснювалась на нагрудний відеореєстратор № 2264, проте на теперішній час вказані відеозаписи знищені шляхом стирання з серверу, у зв`язку із закінченням 30-денного строку зберігання. Позовні вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. не знаходять свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу здійснення відповідачем витрат на правничу допомогу, тому позовні вимоги Позивача у частині компенсації правових витрат задоволенню також не підлягають.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Як встановлено дослідженими у справі доказами, ОСОБА_1 23.04.2020 року о 13:36 год. керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 814D, днз НОМЕР_1 , з несправними зовнішніми світловими приладами, а саме не горіла ліва задня лампа стоп сигналу чим створювало незручність для інших учасників дорожнього руху, та мав на одній вісі шини з різним малюнком, чим порушив п.п.31.4.5.ґ. ПДР України.
У зв`язку з чим, інспектором 4 бат. 5 роти УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції Костіним Д.О., 23.04.2020 року винесено постанову серії ЕАК № 2430611, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 126. Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.31.4.5.ґ ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей, крім іншого, у разі коли на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.
Разом з цим, позивач в своїй позовній заяві вказує на відсутність буд-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами, а саме не горіла ліва задня лампа стоп сигналу чим створювало незручність для інших учасників дорожнього руху, та мав на одній вісі шини з різним малюнком, разом з цим відповідачем не надано суду доказів порушення позивачем ПДР України, оскільки відеозапис з нагрудного відеореєстратора на теперішній час знищений, у зв`язку із закінченням 30-денного строку зберігання.
За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, правову конструкцію диспозиції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вбачається правові підстави для скасування постанови серії ЕАК №2430611 від 23.04.2020 року. Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.
Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК №2430611 від 23.04.2020 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Що стосується вимоги про розподіл судових витрат, суд дійшов наступного висновку.
Так, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем на надано жодних доказів здійснення ним витрат на правничу допомогу, а саме договору про надання правової допомоги, угоди щодо розміру гонорару за надання правової допомоги та порядок його оплати, а також доказів про фактичний розмір та суму витрат, на правничу допомогу адвоката у відповідності до вимог ст.134 КАС України.
Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №26573335 від 13.05.2020 року.
З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 4 бат. 5 роти УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Костіна Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.
Постанову інспектора 4 бат. 5 роти УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Костіна Дмитра Олександровича серії ЕАК №2430611 від 23.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -