Справа № 400/546/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 р. № 400/546/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

третя особа:Казанківська селищна рада Казанківського району Миколаївської області, вул. Миру, 228, смт. Казанка, Миколаївська область, 56002

про:визнання дій протиправними; скасування наказу від 08.11.2019 р. № 9461/0/14-19-СГ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за участю третьої особи Казанківської селищної ради Миколаївської області, про визнання протиправними дій та скасування наказу від 08.11.2019 р. № 9461/0/14-19-СГ.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки не скористався. Відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки передача земельних ділянок у власність у межах норм безоплатної приватизації провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідач 05.03.2020 р. подав відзив на позов (а. с. 37-40), в якому вказав на те, що підставою для відмови було використання позивачем свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Така відмова відповідає вимогам чинного законодавства.

19.03.2020 р. позивач подав пояснення на заперечення відповідача (а. с. 44), де зазначив, що його баба отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом на житловий будинок та присадибну ділянку площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку. В подальшому баба подарувала будинок із присадибною ділянкою позивачу, який отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4293 га. Отже, норма безоплатної приватизації саме для ведення особистого селянського господарства позивачем не використана.

За клопотанням позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Рішенням Казанківської селищної ради від 27.06.2019 р. № 378/15 відповідачу надано погодження на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, а саме: ОСОБА_1 на земельну ділянку орієнтовною площею 2 га в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області (за межами населеного пункту у с. Великоолександрівка) (а. с. 8).

У вересні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області, орієнтовний розмір 2 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач наказом від 08.11.2019 р. № 9461/0/14-19-СГ відмовив у наданні відповідного дозволу з підстави реалізації позивачем права на безоплатну приватизацію земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а. с. 31).

Згідно з ч. 1-2 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, ч. 4 ст. 116 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 1 ст. 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

А відповідно до вимог ч. 6-7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, враховуючи положення ч. 4 ст. 116 ЗК України, неможливим є використання особою права на безоплатну приватизацію поза межами відповідних норм за одним видом використання.

Так, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Судом встановлено, що позивач 25.12.2009 р. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ВК № 772322, згідно з яким отримав право власності на земельну ділянку площею 0,4293 га по АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а. с. 11).

Суд не приймає до уваги доводів позивача, що попередній власник земельної ділянки використовував її для обслуговування житлового будинку, оскільки даний факт виходить за предмет доказування в даній справі.

Таким чином, в подальшому позивач може використати право на приватизацію земельної ділянки саме для ведення особистого селянського господарства не більше 2 га в сукупності з уже отриманою ділянкою (тобто 2 га - 0,4293 га).

Відповідач не надав оцінку вказаним обставинам, а, відтак, порушив право позивача на отримання 1,5707 га для ведення особистого селянського господарства.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій та наказу, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 840,80 грн (а. с. 30), що й підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404), за участю третьої особи Казанківської селищної ради Миколаївської області (вул. Миру, 228, смт. Казанка, Миколаївська область, ідентифікаційний код 04375292), про визнання протиправними дій та скасування наказу від 08.11.2019 р. № 9461/0/14-19-СГ - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо прийняття наказу від 08.11.2019 р. № 9461/0/14-19-СГ про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою.

3. Скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.11.2019 р. № 9461/0/14-19-СГ про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Дата складення повного судового рішення 09.07.2020 р.

Суддя Н.В. Лісовська