Справа № 620/632/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/632/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Непочатих В.О.
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області, Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2020 Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулося до суду із заявою, в якій просило відстрочити строк виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 по справі № 620/632/19 до досягнення ОСОБА_3 16-річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1. Заява мотивована тим, що чинним законодавством не передбачено випадку видачі особі паспорту громадянина України у формі книжечки до досягнення нею 16-річного віку.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та задовольнити вимоги заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.04.2019, яке набрало законної сили, позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Деснянського районного відділу у місті Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області у видачі ОСОБА_3 у зв`язку із досягненням нею 14-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України 26.06.1992 № 2503-XII; зобов`язано Деснянський районний відділ у місті Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області оформити та видати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням нею 14-річного віку, паспорт громадянина України у формі книжечки, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину, її батьків до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстр (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 вже було відстрочено строк виконання вказаного судового рішення до 24.04.2020.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені заяви зазначив, що оскільки судове рішення у даній справі ухвалено 24.04.2019, тому минув річний термін протягом якого можливе відстрочення виконання судового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Правовими положеннями ч.1 ст. 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частинами 3 та 4 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 статті 378 КАС України встановлено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, процесуальне законодавство визначає підстави та порядок відстрочення або розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно звернуто увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, що унеможливлює задоволення заяви про відстрочення строку виконання рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.