Справа № 640/26357/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Київ № 640/26357/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (вул. Грушевського, 10, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ )

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБІМАРКЕТ» (прт. Голосіївський, 93, м. Київ, 03127, )

про визнання протиправною та скасування постанови від 17.12.2019р.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (далі - відповідач), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБІМАРКЕТ» (далі - треті особи), у якому просить скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 від 17.12.2019 року у виконавчому провадженні №60734364.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 від 17.12.2019 року, які містяться на рахунку № НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», код банку 300614 є незаконною, оскільки даний рахунок є рахунком із спеціальним режимом та використовується як зарплатний проект, на який надходять кошти лише на виплату заробітної плати, нарахування по заробітній платі, плата за касове обслуговування банку, що підтверджується Договором про надання банківських послуг №8099/2387226 від 12.03.2015 року, заявою про надання банківської послуги «відкриття поточного (карткового) рахунка, видача дебетної картки та їх обслуговування від 12.03.2015 року, листом ТОВ «НТП «ТРАНСІНВЕСТ», довідкою банку від 23.12.2019 року №13692/554.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.02.2020р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем подано копії матеріалів виконавчого провадження №60734364 та відзив на позовну заяву, у якому, відповідач не погоджується з доводами позивача та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що арешт був накладений на рахунок позивача, який позивач використовує для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, вказує на те, що постанова про арешт грошових коштів від 17.12.2019 року до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не направлялась.

Третя особа не скористалась своїм правом на подання до суду пояснень чи відзиву на адміністративний позов.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Денисом Михайловичем було вчинено виконавчий напис №593 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБІМАРКЕТ» заборгованості у розмірі 28 560,43 грн. та витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 800,00 грн., а всього - 29 360,43 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України від 06.12.2019 року № у позивача відкрито рахунок № НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович на підставі заяви третьої особи від 26.11.2019 року та вказаного вище виконавчого напису, 16.12.2019 року по виконавчому провадженні №60734364 виносить постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на рахунку: НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 33 296,47 грн. Названу постанову відповідач листом від 16.12.2019 року за №2569 направляє позивачу, третій особі та в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».

Також, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович, 17.12.2019 року по виконавчому провадженні №60734364 виносить постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на рахунках відкритих боржником в банківських та інших фінансових установах, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 32 296,47 грн. Названа постанова була направлена відповідачем листом від 17.12.2019 року №2601 банківським установам згідно переліку, серед яких АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відсутнє.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач має у АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» поточний (картковий) рахунок НОМЕР_4 (IBAN формат НОМЕР_5); платіжні картки: НОМЕР_6 09/20 Visa Gold), що підтверджується Договором про надання банківських послуг №8099/2387226 від 12.03.2015 року. Дана картка видана під зарплатний проект ТОВ «НТП «ТРАСІНВЕСТ», , що підтверджується виданою АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» довідкою від 23.12.2019 року №13692/554 та відомістю заробітної плати за період 01.10.2019-23.12.2019 виданою ТОВ «НТП «ТРАНСІНВЕСТ».

В матеріалах справи міститься запит відповідача до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від 03.03.2020 року №60734364/424 щодо отримання інформації про поточний рахунок боржника № НОМЕР_5. Однак, станом на дату розгляду справи, відповіді від АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на зазначений вище запит, відповідач не отримав.

Позивач, вважаючи постанову від 17.12.2019 року по виконавчому провадженні №60734364 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на рахунках відкритих боржником в банківських та інших фінансових установах, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 32 296,47 грн. протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон №1404-VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі по тексту - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно до статті 10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Приписи статті 18 Закону Закону №1404-VIII закріплюють, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

При цьому, згідно з пунктом 8 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.

Водночас, згідно з частиною другою статті 48 Закону №1404-VIII, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також, статтею 73 Закону України №1404-VIII передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як зазначає позивач, виконавцем 17.12.2019 року накладено арешт на рахунок позивача відкритого в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_2 , який використовується для виплати йому заробітної плати.

Однак, суд не погоджується з твердженням позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні повідомлення про те, що АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» накладено арешт на НОМЕР_4, який використовується для виплати позивачу заробітної плати, протилежного позивачем до суду не надано.

Таким чином, твердження позивача про те, що відповідачем накладено арешт на рахунок позивача, який останній використовує для отримання заробітної плати не відповідає дійсності та жодними належними доказами не підтверджується, оскільки як встановлено судом та вбачається із матеріалів виконавчого провадження, відповідачем накладено 16.12.2019 року арешт на грошові кошти позивача, що містяться на рахунку: НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614, а не на рахунок НОМЕР_4 (IBAN формат НОМЕР_5); платіжні картки: НОМЕР_6 09/20 Visa Gold), про який вказує позивач.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до довідки від 23.12.2019 року №13692/554, виданої АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ОСОБА_1 має у Акціонерному товаристві «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» поточний (картковий) рахунок НОМЕР_4 (IBAN формат НОМЕР_5); платіжні картки: НОМЕР_6 09/20 Visa Gold), на який отримує заробітну плату. Проте жодних підтверджень того, що рахунок позивача № НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», на який накладено відповідачем арешт постановою від 16.12.2019 року є виключно зарплатним проектом до суду позивачем не надано.

Суд також зазначає, що оспорювана постанова від 17.12.2019 року по виконавчому провадженню №60734364, якою накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на рахунках відкритих боржником в банківських та інших фінансових установах до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не направлялась, а тому посилання позивача, що на його рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» для отримання заробітної плати накладено арешт саме постановою відповідача від 17.12.2019 року по виконавчому провадженню №60734364 є безпідставним та жодними доказами не підтверджується, протилежного позивачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, твердження позивача, що накладений арешт на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» призвів до порушення конституційного права позивача на заробіток життя, яке є неможливим без коштів на його забезпечення не відповідає дійсним обставинам справи та жодними належними і допустимими доказами не підтверджуються та в матеріалах справи не містяться.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною дугою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене у сукупності, суд не вбачає належних правових підстав для скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 від 17.12.2019 року у виконавчому провадженні №60734364.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини,, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 77, 122, 123, 242, 243, 251, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська