Справа № 200/1716/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р. Справа№200/1716/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Аляб`єва І.Г., при секретарі судового засідання Козирєвій О.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Кришталя В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Донецькій області (вул..Прокоф`єва, 82, м.Покровськ, Донецька область, 85302, ), Державної служби України з питань праці (Держпраці) (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якій просить суд:

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу не з вини працівника за період з 08.08.2017 року по 22.12.2019 року з утриманням сум обов`язкових податкових платежів;

- стягнути з відповідача грошові кошти на індексацію суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- стягнути з відповідача судові витрати у повному обсязі;

- встановити судовий контроль та зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою Донецького окружного адміністративного суду в справі №805/1963/17-а від 07.08.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області по не запропонуванню ОСОБА_1 рівнозначної посади в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області та не працевлаштуванню його на рівнозначній з раніше незаконно звільненої посади начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 12.05.2016 року. Зобов`язано Державну службу України з питань праці працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду, рівнозначну посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з 01.05.2016 по 11.05.2016 в розмірі 1405,62 грн. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 12.05.2016 по 07.08.2017 (по день винесення судового рішення) в розмірі 72623,70 грн. В іншій частини позовних вимог відмовлено. Постанова в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5 153,94 грн. звернути до негайного виконання.

24.12.2019 року позивач звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області з вимогою про виплату позивачу належних сум заробітної плати за весь час вимушеного прогулу. Листом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 17.01.2020 року позивачу було відмовлено у виплаті належних сум заробітної плати за весь час вимушеного прогулу. Виходячи з наведеного позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у судовому порядку.

10.03.2020 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду Головним управлінням Держпраці у Донецькій області надано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає наступне. Головне управління не мало можливості виконати рішення суду в справі №805/1963/17-а як в частині поновлення на посаді так і в частині працевлаштування на рівнозначній посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, оскільки не є суб`єктом призначення з цих посад, тобто вирішення цього питання не входить до компетенції відповідача. Обов`язок працевлаштування ОСОБА_1 покладено рішенням суду на Державну службу з питань праці. Щодо розрахунку середнього заробітку відповідач зазначає, що положенням абз.8 п.2 Розділу ІІ Порядку №100 встановлено, що у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів. Оскільки в спірному періоді зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади не відбувалося вимоги про перерахунок розміру середньої заробітної плати є необґрунтованими. (а.с. 96-140).

Представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначено, що предметом позову у справі №200/1716/20-а не є поновлення на посаді ОСОБА_1 , а є стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Також зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» територіальні органи, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є правонаступниками прав та обов`язків територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, відтак на Головне управління Держпраці у Донецькій області, як правонаступника перейшли обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й відносин публічної служби, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).Крім того статтею 236 Кодексу законів про працю встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки, тобто у даному випадку за період з 08.08.2017 року по 22.12.2019 року. Отже законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на посаді працівника.(а.с 207-213).

Державною службою України з питань праці (Держпраці) відзив на позовну заяву не надано.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16.03.2020 року.

16.03.2020 розгляд справи відкладено на 30.03.2020 року.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 14.04.2020 року.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року витребувано у Головного управління Держпраці у Донецькій області інформацію про розмір заробітної плати за жовтень-листопад 2017 року по посаді заступника начальника головного управління, а також надати інформацію про середньоденну заробітну плату по зазначеній посаді. Розгляд справи по суті відкладено на 05.05.2020 року.

05.05.2020 року розгляд справи по суті відкладено на 09.06.2020 року.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року залучено Державну службу України з питань праці (Держпраці) (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) до участі у справі № 200/1716/20-а в якості другого відповідача. Розгляд справи по суті відкладено на 15.06.2020 року.

15.06.2020 року розгляд справи відкладено на 30.06.2020 року.

30.06.2020 року розгляд справи відкладено на 01.07.2020 року.

До судового засідання з`явився позивач та представник позивача.

Представники відповідачів до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позові.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду в справі №805/1963/17-а від 07.08.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області по не запропонуванню ОСОБА_1 рівнозначної посади в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області та не працевлаштуванню його на рівнозначній з раніше незаконно звільненої посади начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 12.05.2016 року. Зобов`язано Державну службу України з питань праці працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду, рівнозначну посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з 01.05.2016 по 11.05.2016 в розмірі 1405,62 грн. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 12.05.2016 по 07.08.2017 (по день винесення судового рішення) в розмірі 72623,70 грн. В іншій частини позовних вимог відмовлено. Постанова в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5 153,94 грн. звернути до негайного виконання.

Постановою Верховного Суду від 26.05.2020 року касаційні скарги Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 у справі № 805/1963/17-а скасовано повністю. Передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції Донецького окружного адміністративного суду.

08.11.2019 року наказом №112-кт Голови Державної служби України з питань праці позивача було поновлено на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецкій області (позивач ознайомлений з цим наказом 17.12.2019 року).

18.12.2019 року наказом №122-кт тимчасово виконуючим обов`язки Голови Державної служби України з питань праці позивача було призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області з 23.12.2019 року.

23.12.2019 року наказом №504-к начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області позивача призначено на посаду першого заступника Головного управління Держпраці у Донецькій області та визначено стаж державної служби позивача до дня призначення на посаду - 17 років 8 місяців 26 днів.

24.12.2019 року позивач звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області з вимогою про виплату позивачу належних сум заробітної плати за весь час вимушеного прогулу. Листом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 17.01.2020 року позивачу було відмовлено у виплаті належних сум заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

На виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року Головним управління Держпраці у Донецькій області надано інформацію про розмір заробітної плати за жовтень-листопад 2017 року по посаді заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, а саме: за жовтень 2017 року нараховано 37064,11 грн., за листопад 2017 року нараховано 30672,20 грн. Крім того постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року у справі №805/1963/17-а встановлено, що останніми повними двома місяцями роботи ОСОБА_1 є листопад грудень 2015 року, у листопаді 2015 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 5281,85 грн, у грудні 2015 року 5025,91 грн. (том 2 а.с. 43-46).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішення суду у справі №805/1963/17-а набрало законної сили (в частині зобов`язання Державної служби з питань праці працевлаштувати Короля В.І.) 19.09.2017 року.

У судовому засіданні під час апеляційного перегляду рішення суду у цій справі був присутній представник Державної служби з питань праці.

Таким чином, про зміст відповідного судового рішення та про набрання ним законної сили Державна служба з питань праці була обізнана.

При цьому, як встановлено судом, фактично рішення виконане лише у грудні 2019 року, тобто із затримкою у більш ніж 2 роки.

Відповідач-2 не навів підстав вважати таке зволікання обумовленим законними або поважними причинами.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Суд зазначає, що відповідальність, передбачена цією статтею виникає за невиконання судового рішення, яке набрало законної сили. Тому подальше скасування такого рішення суду не може звільняти від відповідальності за його невиконання.

З викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнення з винної особи на користь позивача середнього заробітку за час такої затримки.

Вирішуючи питання про особу, відповідальну за затримку, суд виходить з того, що суб`єктом призначення на відповідні посади є Державна служба з питань праці.

Оскільки судом встановлено, що затримка виконання сталася внаслідок несвоєчасного видання наказу Державною службою з питань праці, в той час як її Донецький територіальний орган такої затримки не допускав, суму середнього заробітку необхідно стягнути з Державної служби з питань праці.

Вирішуючи питання про розмір належних працівникові сум суд виходить з такого.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/1963/17-а в частині поновлення позивач на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області набрала законної сили негайно після проголошення 07.08.2017 року.

Це означає, що за період з 07.08.2017 року по дату набрання законної сили цим же рішенням в частині зобов`язання працевлаштувати ОСОБА_1 на рівнозначну посаду (19.09.2017 року) позивач мав би отримувати заробіток за посадою начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області.

З 19.09.2017 року позивач мав бути працевлаштований на рівнозначну посаду в Державній службі з питань праці, та отримувати заробіток за цією посадою.

Тому, суд, обчислюючи належні працівникові суми виплат, вираховує їх з двох періодів окремо: період з 07.08.2017 року по 18.09.2017 року за посадою начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області; період з 19.09.2017 року по 23.12.2019 року за посадою заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до абз. 3 п. 2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Абзацом з п. 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області щодо нарахованої та виплаченої заробітної плати позивачу за період з червня 2015 року по квітень 2016 року, за рішенням суду донараховано позивачу заробітну плату за період з січня по квітень 2016 року в розмірі 14 199,01 грн., відтак, на думку суду, є доцільним вважати останніми двома повними місяцями роботи позивача для розрахунку саме листопад 2015 року та грудень 2015 року.

Так, з цієї довідки вбачається, що у листопаді 2015 року позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 5281,85 грн., у грудні 2015 року - 5025,91 грн.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 року №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» кількість робочих днів у листопаді 2015 року становила 21 день, у грудні 2015 року - 23 дні.

Відповідно, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин): (5281,85 грн. (листопад 2015 року) + 5025,91 грн. (грудень 2015 року)) : 44 робочих дня за два місяці (21 робочий день у листопаді 2015 року та 23 робочих дня у грудні 2015 року) = 234,27 грн.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» у період з 07.08.2017 року по 18.09.2017 року було 30 робочих днів.

Таким чином, за відповідний період розмір середнього заробітку становить 30 днів *234,27 грн = 7 028,10 грн.

Оскільки на посаді заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області позивач раніше не працював, суд вбачає за доцільне використати для розрахунку відомості про розмір заробітної плати за аналогічною посадою за жовтень - листопад 2017 року (перші два повні місяці після набрання законної сили рішення суду про зобов`язання працевлаштувати ОСОБА_1 )

Відповідно до інформації про розмір заробітної плати за жовтень-листопад 2017 року по посаді заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, а саме: за жовтень 2017 року нараховано заробітну плату у розмірі 37 064,11 грн., за листопад 2017 року нараховано 30 672,20 грн. Загальний розмір заробітної плати за період жовтень-листопад 2017 року склав (37 064,11 грн.+30 672,20 грн.) = 67 736,31 грн.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 р. N 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» у жовтні-листопаді 2017 року було 43 робочих дня, отже (67736,31 грн/43 дні = 1 575,26 грн). Тобто середньоденна заробітна плата складає 1575,26 грн.

За період з 19.09.2017 року по 23.12.2019 року було 567 робочих дня, отже, 567 кількість робочих днів затримки х 1575,26 (середній заробіток за жовтень - листопад 2017 року) = 893 172,42 грн.

893 172,42 грн.+ 7 028,10 грн = 900 200,52 грн.

Виходячи з наведеного сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 900 200,52 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення індексації відповідних виплат суд зазначає наступне.

Спірні відносини унормовані Законом України від 03.07.1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491 - IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації наведено у додатку 1.

Пунктом 2 цієї ж постанови передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

З викладеного суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати відповідача провести індексацію належних ОСОБА_1 компенсаторних виплат.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Беручи до уваги, що відповідачем у добровільному порядку не виконано постанову суду від 07.08.2017 року у справі №805/1963/17-а, що має наслідком порушення прав позивача та розгляд зазначеної справи суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення судового контролю шляхом встановлення Державній службі України з питань праці (Держпраці) строку для подання звіту про виконання судового рішення у справі №200/1716/20-а протягом місяця з моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Адвокат Кришталь Володимир Іванович та позивач ОСОБА_1 уклали договір про надання правової (правничої) допомоги від 10.01.2020 року №48/1.

Особу адвоката встановлено на підставі ордера серії ДН №090513 від 10.01.2020 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.04.2019 року серії ДН №5477.

Актом прийняття послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.01.2020 року №48/1 ОСОБА_2 надано наступні послуги:

- збирання, вивчення та аналіз наявних матеріалів, для підготовки позовної заяви за фактом невиплати середнього заробітку за час прогулу не з вини робітника, аналіз судової практики з зазначеного питання (1 година х 1500,00 грн) = 1500,00 грн;

- підготовка та направлення адвокатських запитів до Головного управління Держпраці у Донецькій області про надання інформації щодо розміру та складових середньої заробітної плати за посадами начальника або першого заступника начальника органу (1 година х 1500,00 грн)= 1500,00 грн;

- складання та виготовлення в необхідній кількості примірників позовної заяви з додатками та копій про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (3 години х 1500,00 грн) = 4500,00 грн.

Загальна сума винагороди складає 7500,00 грн.

Квитанцією від 13.02.2020 року № ОСОБА_1 сплатив адвокатську винагороду в розмірі 7 557,00 грн.

Відповідно до частин першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з наведеного позовні вимоги в частині стягнення з Державної служби України з питань праці (Держпраці) на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Донецькій області (вул.Прокоф`єва, 82, м.Покровськ, Донецька область, 85302, ), Державної служби України з питань праці (Держпраці) (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Стягнути з Державної служби України з питань праці (Держпраці) (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 900 200,52 грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Зобов`язати Державну службу України з питань праці (Держпраці) (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Встановити Державній службі України з питань праці (Держпраці) (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №200/1716/20-а протягом місяця з моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Стягнути з Державної служби України з питань праці (Держпраці) (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 липня 2020 року.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 липня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв