Справа № 640/7141/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м. Київ № 640/7141/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

23.04.2019 ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ), в якій висловив прохання:

- визнати дії ГУ ПФУ щодо зменшення відсотку грошового забезпечення з 90% до 70% при перерахунку пенсії у відповідності до Закону України від 27.03.2014 №1166-VI «Про запобігання фінансової катастрофи» (далі - Закон №1166-VI), - протиправними;

- визнати дії щодо невключення до перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова №103), - протиправними;

- визнати дії щодо відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках у ході перерахунку пенсії у відповідності до постанови №103, - протравними;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити новий перерахунок та виплату з 01.01.2018 пенсії у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб2 (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 90% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу - 9455,74 грн, окладу за військове звання - 1480,00 грн, процентної надбавки за вислугу років - 5467,87 грн, із включенням до переліку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою, без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ компенсувати різницю між перерахованою пенсією та проведеними виплатами з 01.01.2018.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 зазначив, що позбавлений права на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з не проведенням йому перерахунку та виплати пенсії, передбаченої законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2019 прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки враховуючи положення статті 13 Закону №2262-ХІІ при проведенні з 01.01.2018 перерахунку пенсії відповідно до постанови №103 розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за посадою. Також відповідач посилався на те, що компетенція Кабінету Міністрів України визначати, умови, порядок та розмір пенсії, яка підлягає перерахунку передбачена частиною четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ. Водночас відповідач посилався на те, що не всі додаткові види грошового забезпечення враховуються при обрахуванні пенсії, а лише ті, що носять (щомісячний) постійний характер та які чітко визначені положеннями чинного законодавства.

Отже суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

ОСОБА_2 проходив військову службу, є пенсіонером, якому призначена пенсія з 31.12.2010 відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ та перебуває на обліку в ГУ ПФУ.

До здійснення оспорюваного перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ його пенсія складалася з наступних видів грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 1910,00 грн,

- оклад за військове звання - 135,00 грн,

- процентна надбавка за вислугу років 40% - 818,00 грн,

середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці в розмірі 4485,92 грн, у тому числі

- доплата за вчене звання (старший науковий співробітник) 25%;

- науковий ступінь кандидата наук - 5%;

- робота з таєм. виробами, носіями, док. 15%;

- надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%,

- надбавка за особливо важливі завдання 100%,

- надбавка за спеціальні завдання чи державну охорону 70 %;

- премія 45%.

Всього: 7348,92 грн.

Розмір пенсії відповідно до статті 13 Закону № 2262ХІІ становить 90 % грошового забезпечення та з урахуванням доплат і надбавок до моменту здійснення перерахунку складала 8928,94 грн.

ГУ ПФУ на виконання вимог постанови №103 здійснено перерахунок ОСОБА_2 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення до якого включено:

- посадовий оклад - 9455,74 грн,

- оклад за військове звання - 1480,00 грн,

- процентну надбавку за вислугу років 50% - 5467,87 грн.

Також під час здійснення перерахунку пенсії враховано, що згідно постанови №103 підвищення складає 2553,59 грн та з них виплачується:

- з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення - 1276,8 грн;

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення - 1915,19 грн;

- з 01.01.2020 - 100% щомісячно - 2553,59 грн.

19.03.2019 ОСОБА_2 подав до ГУ ПФУ заяву про перерахунок пенсії в якій виклав прохання провести йому перерахунок і виплату з 01.01.2018 пенсії у відповідності до вимог Закону №2262-ХІІ в розмірі 90% грошового забезпечення із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою - без відтермінування виплат та компенсувати різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами.

Листом від 09.04.2019 №75168/02 ГУ ПФУ повідомлено ОСОБА_2 про те, що перерахунок його пенсії здійснено з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу, як визначено вказаною постановою. Також в зазначеному листі вказано про те, що при проведенні з 01.01.2018 перерахунку пенсії відповідно до постанови №103 розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою відповідно до редакції Закону №2262-ХІІ, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

Вважаючи такі дії ГУПФУ протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною четвертою статті 63 зазначеного Закону встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Преамбулою Закону №2262-ХІІ держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Кабінетом Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ, прийнято постанову №103 пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 7 зазначеної постанови Міністерство оборони, Міністерство внутрішніх справ, Міністерство інфраструктури, Міністерство юстиції, Державна служба з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки, Служба зовнішньої розвідки, Адміністрація Державної прикордонної служби, Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державна фіскальна служба, Національна гвардія, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою мають забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45.

Таким чином, постанова №103 є безумовною підставою для перерахунку пенсії повивача.

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Пунктом 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, встановлено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 17.10.2018 у справі №711/10648/16 (провадження №К/9901/30146/18).

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Аналіз наведених норм законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, здійснюється органами Пенсійного фонду України лише після отримання повідомлення про підвищення грошового забезпечення та отримання довідок про розмір грошового забезпечення, складених відповідними уповноваженими структурними підрозділами або на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Під час розгляду вказаної справи, суду надано довідку про грошове забезпечення, на підставі якої проведено перерахунок пенсії позивачу, в якій не зазначено інших видів грошового забезпечення, окрім посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років, доказів отримання позивачем іншої довідки з зазначенням інших видів грошового забезпечення, та подачі її до органів Пенсійного фонду України або доказів самостійного визначення відповідачем видів грошового забезпечення, з яких було проведено перерахунок пенсії позивачу, суду не надано.

Разом з цим, при призначення позивачу пенсії у грудні 2010 року до складу грошового забезпечення з якого проводився розрахунок пенсії було включено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі доплата за вчене звання (старший науковий співробітник) 25%; науковий ступінь кандидата наук - 5%; робота з таєм. виробами, носіями, док. 15%; надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, надбавка за особливо важливі завдання 100%, надбавка за спеціальні завдання чи державну охорону 70 %; премія 45%.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому пунктом 1 постанови №103 хоча й встановлено, що перерахунок має бути здійснено з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), водночас не зазначено, що при здійсненні перерахунку не мають бути враховані додаткові види грошового забезпечення, які брали участь в розрахунку при здійсненні нарахування пенсії.

З огляду на зазначене, суд погоджується з посиланням позивача щодо протиправності неврахування розміру додаткового грошового забезпечення, яке враховано при здійсненні призначення позивачу пенсії, водночас враховуючи те, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії та здійснюють її нарахування виключно на підставі наданих довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат, у той час, як судом встановлено, що при здійсненні перерахування пенсії позивачу відповідачем враховано всі види грошового забезпечення визначені в довідці Служби безпеки України, доходить висновку про відсутність підстав для висновку про протиправність дій відповідача щодо неврахування розміру додаткового грошового забезпечення у ході здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Пунктом 2 постанови №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Таким чином, пунктом 2 постанови №103 встановлено порядок здійснення перерахунку пенсії відповідно до вказаної постанови.

Факт того, що позивачу перерахунок пенсії здійснено на підставі постанови №103 сторонами не заперечується.

Посилання позивача на положення статті 52 Закону №2262-ХІІ є необґрунтованими з огляду на те, що нею врегульовано порядок виплати пенсії, у той час, як положення пункту 2 постанови №103 визначено особливості порядку виплати різниці між розміром пенсії до здійснення її перерахування та перерахованою пенсією.

На час проведення перерахунку пенсії позивача, відповідач керувався пунктом 1 постанови №103, яким визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі наданої довідки уповноваженого структурного підрозділу. Таким чином, на час проведення перерахунку пенсії позивач діяв згідно з приписами чинного на той час законодавства.

З урахуванням наведеного, оскільки перерахунок пенсії позивача здійснено на підставі постанови №103, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відтермінування виплати йому пенсії у 2018 та 2019 роках відповідно до зазначеної постанови.

Законом №2262-ХІІ визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 10 зазначеного Закону встановлено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1 2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

В першому реченні частини сьомої (в редакції чинній до 06.05.2016 частини п`ятої ) статті 43 Закону №2262-ХІІ зазначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набув чинності 01.01.2016 частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набув чинності з 01.01.2016 в частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 01.01.2016 по 31.12.2016» замінено словами і цифрами «по 31.12.2017».

20.12.2016 Конституційним судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» прийнято рішення №7-рп/2016 в пункті 2.2 мотивувальної частини якого зазначено наступне: «Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.».

В пункті 2.3 мотивувальної частини рішення вказано наступне: «Конституційний Суд України, керуючись частиною третьою статті 61 Закону України «Про Конституційний Суд України», вважає, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262, згідно з якими «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, зокрема, частина сьома статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення вказані положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 20.12.2016.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ зі змінами, щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, не більше 10740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення, тобто з 20.12.2016.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» містяться положення щодо пенсій призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» аналогічні положенням, які було визнано неконституційними рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 в частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (який набрав чинності 01.10.2011) встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Факт того, що позивачу пенсію призначено з грудня 2010 року підтверджується документами наявними у справі та сторонами не заперечується.

Таким чином положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром до позивача застосуванню не підлягають.

З огляду на зазначене суд погоджується з посиланням позивача на те, що при здійсненні йому виплати перерахованої пенсії вона має виплачуватись без обмеження максимальним розміром.

Водночас з аналізу матеріалів справи вбачається, що при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ щодо обмеження його пенсії максимальним розміром застосовано не було, з огляду на що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром не спрямовані на захист порушених прав та інтересів позивача, а на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, з огляду на що є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно зміни відповідачем після проведеного перерахунку відсоткового показника для обрахунку пенсії позивача з 90% на 70% грошового забезпечення, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону що діяла на час призначення позивачу пенсії), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи пенсійної справи позивача, копія якої наявна в матеріалах справи, пенсія за вислугу років призначена позивачу з грудня 2010 року у розмірі 90% грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу II Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014, до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було внесено зміни та цифри « 90» замінено цифрами « 80» та в подальшому цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.

При цьому, частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені Законом України Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася внаслідок несення змін до положень частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Крім того, суд наголошує на тому, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови №103 з 90% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду в постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17).

Зокрема, в рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18 Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати положення частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90% від розміру грошового забезпечення.

Відповідачем, при здійсненні перерахунку пенсії позивача з квітня 2018 року було застосовано 70% коефіцієнт обчислення пенсії позивача у зв`язку зі зміною законодавства. Тому зменшення пенсії відповідача за вислугу років з 90% до 70% грошового забезпечення, на думку суду, є протиправним та таким, що в порушення статей 22, 58 Конституції України звужує право позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеного чинним на момент її призначення законодавством.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачу відсотку грошового забезпечення з 90% до 70% у ході перерахунку пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 31.01.2018 у справі №523/4930/15-а, від 27.02.2018 у справі №642/3284/17 та в рішенні від 04.02.2019 у справі №240/5401/18.

За результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії в якій ним було викладено прохання провести йому перерахунок і виплату з 01.01.2018 пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 90% грошового забезпечення із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою - без відтермінування виплат та компенсувати йому різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами відповідачем листом повідомлено про те, що при проведенні з 01.01.2018 перерахунку пенсії відповідно до постанови №103 розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою відповідно до редакції Закону №2262-ХІІ, чинної на дату, з якою проводився перерахунок пенсії.

Таким чином відповідачем за результатами розгляду звернення позивача не здійснено перерахунок його пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, хоча, як встановлено судом при здійсненні перерахунку пенсії позивачу застосовуватись коефіцієнт обчислення пенсії саме 90%, а застосований відповідачем - 70%.

Також матеріалами справи підтверджується факт виплати позивачу пенсії з застосуванням обмеження максимальним розміром пенсії визначеним положеннями частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ відсутність підстав для застосування яких до позивача було встановлено судом.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити повий перерахунок та виплату позивачу з 01.01.2018 пенсії у відповідності до вимог Закону №2262-ХІІ в розмірі 90% грошового забезпечення.

Враховуючи, те, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії та здійснюють її нарахування виключно на підставі наданих довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та нарахування пенсії виходячи з конкретно визначених розмірів та складових грошового забезпечення суд вважає необґрунтованими.

Оскільки позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача компенсувати позивачу різницю між перерахованою відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ пенсією та вже проведеними виплатами спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 22.04.2019, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення ОСОБА_2 відсотку грошового забезпечення з 90% до 70% у ході перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити новий перерахунок та виплату з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 90% грошового забезпечення.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_2 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42098368).

Суддя О.М. Чудак