Справа № 490/4175/20
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/4175/20
н/п 2-а/490/308/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв адміністративну справу за позовом

Центрального районного відділу в м.Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до

ОСОБА_1

про затримання іноземця

в с т а н о в и в :

Центральний районний відділ в м.Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, що є підрозділом територіадьного органу ДМС, звернулося до суду з позовом про затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянина Грузії ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що08.07.2020 року співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області НПУбуло виявлено та доставлено в приміщення Центрального райвідділу м.Миколаєва УДМС України в Миколаївській області уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки було встановлено, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

Позивач вказує, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за порушення міграційного законодавства. Зокрема, за порушення встановлених правил перебування громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП.

Позивач вказує, що стосовно відповідача було складено протокол ММК №000019 від 08.07.2020р. про адміністративне затримання відповідача за ст.261-263, ч.2ст.263 КУпАП.

Позивач вказує, що 16.07.2019р. Управлінням ДМС України в Сумській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Грузії ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17.07.2019р.

Відповідно до ч.5ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Позивач вказує, що відповідач близько року ухиляється від виконання рішення про примусове повернення в країну походження, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах, не має грошових коштів та родичів на території України.

Позивач вказує, що рішенням Центрального районного відділу в м.Миколаєві Управління ДМС України в Миколаївській області від 08.07.2020р. відповідача було поміщено до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» з метою з метою з`ясування всіх обставин правопорушення, оформлення матеріалів для подачі позову до адміністративного суду.

Позивач вказує, що на даний час у відповідача відсутні будь-які документи на право проживання в Україні, обов`язкова наявність яких визначена ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Позивач посилається на норми ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» згідно якого іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. Позивач вказує, що зазначені обставини дають підстави вважати, що у відповідача не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України.

Позивач посилається на норми ч.1 ст.289 Кодексу адміністративного судочинства України якою встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції подається до місцевого загального суду позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства такий захід як : - затримання іноземця з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказав, що відповідач як іноземець порушує законодавство України з прикордонних питань, у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України, є ризик того, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Відповідач ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки на час розгляду справи є особою, яка затримана та перебуває в Державній установі "Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні".

Відповідач ОСОБА_1 пояснив суду, що він раніше прибував до України. Останнього разу він прибув до України в квітні-травні 2019р. Він є громадянином Грузії. В Україну приїхав в приватних справах. У нього тут в Україні є родичі - двоюрідні брати, які проживають в Києві та в Чернівцях. Відповідач пояснив, що втратив свій закордонний паспорт, і в нього були проблеми із виїздом в Грузію, оскільки не було закордонного паспорта, а потім через карантин пов?язаний із короновірусом не було авіа сполучення ні з Грузією, ні з Турцією. Відповідач вказав, що у нього э квитки на рейс до Турції, а тому затримувати його не потрібно, а слід надати можливість самому добровільно виїхати з України.

Представник відповідача адвокат Вишневський А.А. заперечив проти заявленого позову з підстав наведених у відзиві на позов. Представник відповідача зокрема вказав, що відповідач як особа, що є іноземцем та хоча і перебуває в Україні без достатніх правових підстав, проте не становить на його думку будь-якої небезпеки для державних чи суспільних (громадських) інтересів України, та громадянського суспільства. Окрім цього, представник відповідача вказав, що відповідач готовий самостійно виїхати з України.

Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом досліджено подання від 08.07.2020р. Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області НПУ згідно якого в м.Миколаєві було виявлено громадянина Грузії ОСОБА_1 без законних підстав перебування на території України. Ставиться питання про вжиття відповідних заходів реагування.

Судом досліджено рішення №76 від 16.07.2019р. начальника Управління ДМС України в Сумській області згідно якого вирішено примусово повернути за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17 липня 2019р.

Судом досліджено протокол ММК № 000019 від 08.07.2020р. згідно якого громадянина Грузії ОСОБА_1 , доставлено у службове приміщення Центрального районного відділу в м.Миколаєві Управління Державного міграційної служби України в Миколаївській області 08.07.2020р. у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1ст.203 КУпАП та затримано на 72 години з метою з`ясування обставин справи, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та подання адміністративного позову.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ММК №000531 від 08.07.2020р. згідно якого 08.07.2020р. за адресою: м.Миколаїв, пр.Центральний,173, співробітниками УСР в Миколаївській області ДСР НПУ був встановлений громадянин Грузії ОСОБА_1 , який проживає без документів на право проживання, чим порушив ч.3ст.3, ч.3ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Місце скоєння провопорушення - м.Миколаїв.

Судом досліджено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН ММК №000530 від 08.07.2020р. згідно якої громадянина Грузії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП, на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3060,00грн.

Судом досліджено пояснення відповідача надані ним 08.07.2020р. згідно яких відповідач пояснив, що він є громадянином Грузії. Серед громадян України близькі родичі є, це колишня дружина, шлюб було розірвано в 2014р. Інших родичів серед громадян України у нього не має. Відповідач пояснив, що в Грузії його батько э злочинним авторитетом, і в Грузії ведеться переслідування законом таких людей та їх родичів, тому він хоче виїхати з України та проживати в Турції. В Україні він знаходиться вимушено, оскільки в літній період 2019р. він загубив свій закордонний паспорт, і не зміг виїхати з України.

Судом досліджено рішення заступника начальника Центрального РВ м.Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаїській області від 08.07.2020р. згідно якого вирішено помістити громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ДУ «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебуваються в Україні, ДМС України», за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с. Мартинівське, вул.. Європейська, б.1, з метою з`ясування всіх обставин правопорушення, оформлення матеріалів для подачі позову до адміністративного суду.

Судом досліджено ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.07.2020 року згідно якої відкрито провадження за адміністративним позовом Центрального районного відділу в м.Миколаєві Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року N 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.13 Закону України "Про імміграцію".

Частиною 1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам слід враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Отже, аналіз законодавства дає підстави суду вважати, що рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства можливе лише за рішенням адміністративного суду у випадку якщо така особа не виконала в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення в країну походження чи в третю країну або іноземець чи особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення.

Судом встановлено, що органом ДМС прийнято рішення про примусове повернення відповідача ОСОБА_1 до країни походження.

Отже, беручи до уваги встановлені працівниками УДМС України в Миколаївській області факти, можна дійти до висновку, що іноземець ОСОБА_1 є нелегальним мігрантом та знаходиться на території України без законних на те підстав.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, - ухиляється від виконання рішення про її примусове видворення.

В абзаці першому пункту 4 статті 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Крім того, пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23.04.2012 №353/271/150 (зареєстр. в МінЮсті України 21.05.2012 за №806/21119) визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що у разі відсутності в особи без громадянства, яка вчинила порушення правового статусу іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції,

подається до місцевого загального суду як адміністративного суду позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; або ж затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; або ж взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; чи зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" ідентифікація особи - це заходи, пов`язані із встановленням органами виконавчої влади особи заявника, який звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не має документів, що посвідчують його особу, або такі документи фальшиві.

Отже, судом встановлено, що у іноземця, громадянина Грузії - ОСОБА_1 відсутні документи на право перебування на території України, то враховуючи ту обставину, що відповідач тривалий час ухилявся від виконання рішення про примусове повернення за межі України, Управлінням ДМС в Миколаївській області подано позовну заяву щодо примусового видворення відповідача за межі України, то суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до відповідача заходів, передбачених ч.1ст.289 КАС України, - затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення виконання рішення суду щодо примусового видворення відповідача за межі України.

Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.18 ст.289 КАС України на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

За такого, з аналізу змісту наведених норм слідує, що оскарження рішення ухваленого за наслідками розгляду справ визначених ст.289 КАС України - не зупиняє їх виконання.

Керуючись ст.ст.2,5,9,72,77,289,241,243, 246, п.16 ст.289, 293, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Затримати громадянина Грузії - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поміщенням його до Держаної установи "Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні" з метою забезпечення виконання рішення суду щодо примусового видворення за межі України, на строк чотири місяці.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення може бути оскаржене до П?ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя