Справа № 160/11758/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 липня 2020 року Справа №160/11758/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юркова Е.О.

за участі секретаря судового засідання Шпоти Я.С.,

за участі:

представника позивача (заявника) Владимирової О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ про вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/11758/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнати протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС (ДПС) у Дніпропетровській області № від 21.03.2019 р.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС (ДПС) у Дніпропетровській області № від 21.03.2019 р.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС (ДПС) у Дніпропетровській області № від 21.03.2019 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 160/11758/19 позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 21.03.2019 р., яким до Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 949 993,90 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 21.03.2019 р., яким до Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 879 506 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 21.03.2019 р., яким до Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ () понесені позивачем судові витрати в сумі 19 210 грн.

Вказаним вище рішенням суду не вирішено питання про судові витрати на правничу допомогу, які здійсненні позивачем під час розгляду справи.

24.06.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ подано до суду заяву щодо вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу, які згідно розрахунку від 03.06.2020 р. складають 21 500 грн.

Ухвалою суду від 25.06.2020 року було призначено заяву до судового розгляду на 10:00 годину 06.07.2020 року. У зв`язку з неявкою сторін до суду, розгляд заяви було відкладено на 13:00 годину 08.07.2020 року.

За приписами частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача (заявника) в судовому засіданні вимоги заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підтримав у повному обсязі та просив ухвалити додаткове судове рішення з цього питання.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 08.07.2020 року, не з`явився, проте був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

З урахуванням частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути питання щодо винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 160/11758/19 за присутності лише представника позивача (заявника).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено частиною 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Так, статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, схвалених Установчим З`їздом адвокатів України від 17.11.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Таким чином, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

Судом встановлено, що професійну правничу допомогу позивачу було здійснено за договором про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року та додаткової угоди №1 від 18.11.2019 року до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ (клієнт) та Адвокатським бюро В`ячеслава Тиховліса.

Предметом договору є зобов`язання надати правову допомогу клієнту наступних видів:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

4) представництво інтересів Клієнта в якості сторони або будь-якої особи, яка бере участь у справі, у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального, конституційного судочинства, судочинства у справах про адміністративні правопорушення, а також в усіх інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед їх посадовими та службовими особами, перед фізичними та юридичними особами незалежно від форми власності з усіх питань, що стосуються Клієнта;

5) представництво інтересів Клієнта в іноземних, міжнародних судових органах;

6) інші види правової допомоги, передбачені чинним законодавством.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року; додаткову угоду №1 від 18.11.2019 року до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2020 року до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року на загальну суму 21 500 грн., згідно якого гонорар підлягає оплаті Адвокатському бюро протягом 60 календарних днів з дати складання повного тексту рішення суду у справі № 160/11758/19; розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу: складання позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги - 8000 гривень; гонорар за участь у справі в суді першої інстанції (враховуючи територіальну віддаленість можливого суду) - 12 000 грн. (фіксований розмір) (до трьох судових засідань або прибуття адвоката на призначене судове засідання, якщо воно не відбулося, або прибуття адвоката до суду з інших причин (в тому числі ознайомлення з матеріалами справи)), додатково 3 000 грн. (фіксований розмір) за кожне наступне судове засідання або прибуття до суду; складання клопотань, заяв, письмових пояснень, інших документів в судовому процесі - 500 грн/сторінка (фіксований розмір).

Проте позивачем не надано доказів, що понесені витрати перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у даній справі; не надано розрахунку опису робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, акт виконаних робіт, який би підтвердив виконання адвокатом своїх обов`язків щодо надання правничої допомоги у справі № 160/11758/19. Натомість акт приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2020 року до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року на загальну суму 21 500 грн. складений на послуги складання документів правового характеру та вартість послуг на загальну суду 9 500 грн. та гонорар за участь у справі в суді першої інстанції в розмірі - 12 000 грн.

Суд зазначає, що за наявності правових підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу адвокатом, подані суду неналежні документи унеможливлюють вирішення питання про відшкодування витрат на користь позивача.

Аналогічна правова позиція Верховним Судом викладена в постановах від 08 травня 2018 року у справі № 810/2823/17, від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, від 22 травня 2018 року у справі № 826/8107/16, від 24 січня 2019 року у справі № 716/155/17 та від 22 квітня 2019 року у справі № 806/2143/18.

Також суд зазначає, що позивачем не надано підтвердження зарахування на рахунок Адвокатським бюро В`ячеслава Тиховліса саме цих коштів в розмірі - 21 500 грн.

Враховуючи те, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів сплати понесених витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 21 500 грн. по справі № 160/11758/19, у зв`язку з чим заява щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ про вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/11758/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мета ОІЛ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнати протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 10.07.2020 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков