Справа № 520/721/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

01 липня 2020 р. справа №520/721/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника відповідача - Шапошника С.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просить суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018 №Ф-83739-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачем було сплачено єдиний внесок у повному обсязі, тому оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018 №Ф-83739-17 є неправомірною.

Від представника відповідача Шапошника С.С., через канцелярію суду, надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що під час прийняття оскаржуваної вимоги відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Представник відповідача Шапошник С.С. в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви, просив відмовити у задоволенні, посилаючись на наведені у письмовому відзиві обставини.

Від позивача, через канцелярію суду, в сьомий раз надійшло клопотання з проханням перенести розгляд справи, з різних причин, з них чотири клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням карантину.

Суд зауважує, що Харківським окружним адміністративним судом, з 25.05.2020 року, продовжується розгляд справ у відкритих судових засіданнях. Доступ до приміщення Харківського окружного адміністративного суду здійснюється з дотриманням санітарно - епідеміологічних умов та правил соціального дистанціювання, відповідно до наказу голови Харківського окружного адміністративного суду №04-05/11 від 22.05.2020 року, про що було повідомлено позивача ухвалою суду від 03.06.2020 року.

Таким чином, причини неприбуття в судове засідання позивача не є обґрунтованим та поважним, а клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.205 КАС Україн6и - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, керуючись ч.1 та ч.5 ст.205 КАС України, суд дійшов до висновку про розгляд справи без участі позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.04.2010 року зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності код КВЕД 69.10 діяльність у сфері права.

З 23.09.2010 року позивач здійснює незалежну професійну діяльність, як адвокат, дата встановлення ознаки незалежної професійної діяльності - 27.04.2015 року.

З 24.04.2013 року позивач здійснює незалежну професійну діяльність, як арбітражний керуючий, встановлення ознаки незалежної професійної діяльності - 27.04.2015 року.

Позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області як фізична особа - підприємець з 07.04.2020 року та з 01.04.2014 року здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування 2 група. З 27.04.2015 року є фізичною особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність у сфері права - адвокат, арбітражний керуючий.

14.01.2019 року позивачем отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-83739-17 від 19.11.2018 року на суму 23125,53 грн.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та звернувся з даним позовом до суду.

Як вбачається з наданих відповідачем звітів про суми нарахування доходу застрахованих осіб та суми нарахування єдиного внеску, позивачем самостійно задекларовано за 2017 рік:

- як фізичною особою - підприємцем на загальній системі оподаткування 09.02.2018 року надано звіт за формою додаток № 5 таблиця № 1, у якій відображено суму нарахованого єдиного соціального внеску за січень - грудень 2017 року у розмірі 8448,00 грн., термін подання до 10.02.2018 року;

- як особою, що здійснює незалежну професійну діяльність 09.02.2018 року надано звіт за формою додаток № 5 таблиця № 3, у якій відображено суму нарахованого єдиного соціального внеску за січень - грудень 2017 року у розмірі 8448,00 грн. термін подання до 04.05.2018 року.

При цьому, позивач сплатив нарахований єдиний соціальний внесок за 2017 рік, як фізична особа-підприємець у розмірі 8448,00 грн.

Таким чином, до оскарженої вимоги за 2017 рік увійшла заборгованість позивача за ЄСВ у зв`язку з самостійною подачею звіту про суми нарахованого єдиного соціального внеску за січень - грудень 2017 року, а саме нарахування єдиного внеску особами, які займаються незалежною професійною діяльністю у розмірі 8448 грн.

При цьому, як вбачається з пояснень представника відповідача, з будь-якими заявами щодо помилковості поданого звіту, позивач до контролюючого органу не звертався.

Тому, контролюючим органом нараховані суми єдиного соціального внеску як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю за 2017 рік від 02.05.2018 року - 8448,00 гривень.

Щодо нарахування за 2018 рік, представник відповідача зазначив: за 2018 рік позивачу нараховано ЄСВ від 19.04.2018 року, термін сплати - 19.04.2018 - 2 457.18 гривень (за 1 квартал 2018 року); від 19.07.2018 року, термін сплати 19.07.2018 - 2 457,18 гривень (за 2 квартал 2018 року); від 19.10.2018 року, термін сплати 19.10.2018 - 2 457,18 гривень (за 3 квартал 2018 року), нарахування ЄСВ від 19.04.2018 року, термін сплати - 19.04.2018 - 2 457,18 гривень (за 1 квартал 2018 року); нараховано ЄСВ від 19.07.2018 року, термін сплати 19.07.2018 - 2 457, 18 гривень ( за 2 квартал 2018 року); нараховано ЄСВ від 19.10.2018 року, термін сплати 19.10.2018 - 2 457, 18 гривень (за 3 квартал 2018 року).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018 №Ф-83739-17 на суму 23125,53 грн., в яку увійшли наступні суми недоїмки ЄСВ, з урахуванням переплати 65,55 грн.:

- за 2017 рік - сума ЄСВ, що нарахована позивачу та як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю - 8448,00 грн., згідно самостійно поданого звіту;

- за 2018 рік сума 7371,54 грн., за три квартали, що була нарахована позивачу, як ФОП;

- 2018 рік сума 7371,54 грн. з ЄСВ, як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Спірні правовідносини врегульовані Основами законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженими Законом України від 14 січня 1998 року №16/98-ВР, Законом України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за № 460/26905, Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року №1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за №1553/26330 (далі - Порядок № 1162), Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зареєстрованим постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Щодо нарахування сум недоїмки за 2018 рік в розмірі 7371,54 грн., ОСОБА_1 , як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів (пункт 65.2 статті 65 ПК України).

При цьому відповідно до підпункту 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Положеннями п. 167.1 ст. 167 ПК України передбачено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та цивільно-правовими договорами.

Законом України від 22.12.2011 року №4212 "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон №-4212) визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 4 Закону №4212 встановлено, що арбітражні керуючі, адвокати є суб`єктами незалежної професійної діяльності.

Пунктом 2 частиною першою статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI визначено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (частина перша статті 13 Закону № 5076-VI).

Відповідно до положень частини четвертої пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліків платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою Зміни та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України № 2464 не передбачений.

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №1162).

Аналіз положень цього Порядку свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності Порядок №1162 не передбачає.

Облік платників єдиного внеску здійснюється відповідно до статті 5 Закону № 2464, зокрема, відповідно до частини 3 статті 5 Закону №2464 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 року № 1162.

З огляду на те, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець відповідно до Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тому до нього, в межах спірної суми нарахувань за 2018 рік, не можуть застосовуватись положення частини 3 статті 5 Закону України № 2464.

Зазначені висновки суду підтверджуються також положеннями пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України № 2464, відповідно до яких єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

З системного аналізу положень ПК України та Закону № 5076-VI вбачається, що діяльність арбітражного керуючого та адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткування згідно статті 178 ПК України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства та коли здійснювана такою особою підприємницька діяльність на спрощеній системі оподаткування відрізняється за видом діяльності від незалежної професійної діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з основним видом діяльності діяльність у сфері права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податковим органом позивачу безпідставно нараховувались подвійні суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за три квартали 2018 року за результатами здійснення одного й того ж виду господарської діяльності: як підприємницької, так і незалежної професійної діяльності.

Крім того, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної, як самозайнята особа та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого та свідоцтво адвоката - лише посвідчують право на здійснення такої професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення діяльності та отримання доходу.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2019 року у справі № 820/6324/17.

При цьому, судом враховано правову позицію Верховного Суду у зразковій справі №520/3939/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування вимоги Головного управління ДПС у Харківській області від 19.11.2018 року №Ф-83739-17 про сплату боргу (недоїмки) в частині нарахування єдиного соціального внеску на суму 7371,54 (сім тисяч триста сімдесят одна гривня 54 копійки) за три квартали 2018 року, як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування вимоги Головного управління ДПС у Харківській області від 19.11.2018 року №Ф-83739-17 про сплату боргу (недоїмки) в частині нарахування єдиного соціального внеску на суму 15753,99 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно подано звітність за 2017 рік щодо єдиного соціального внеску за 2017 рік в розмірі 8448 грн., як особою, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Крім того, позивачем не сплачувався ЄСВ у 2018 році ані як ФОП, ані як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, тому податковим органом було нараховано позивачу суму ЄСВ, за три квартали, в розмірі 7371,54 грн.

Згідно п.4 та п.5 ч.1 ст.4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно п.1, п.2, п.4 ч.2 ст.6 Закону України №2464-VI платник єдиного внеску зобовя`заний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно п.3 ч.1 ст.7 Закону України №2464-VI - єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно п.2 ч.1 ст. 7 цього ж Закону - єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно п.13 розділу 2 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 - ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства зобов`язані подавати самі за себе Звіт незалежно від того, чи ведуть вони підприємницьку діяльність, крім ФО - підприємців, зазначених у пункті 3 розділу III цього Порядку.

Згідно п.3 та п.4 розділу 3 вказаного порядку - ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою № Д5 із зазначенням типу форми "початкова".

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що особи, які провадять незалежну професійну діяльність та подали самостійно звітність про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зобов`язані сплатити ЄСВ.

Крім того, позивачем у 2018 році взагалі не сплачувався ЄСВ, та не надавалась звітність до контролюючого органу.

Таким чином, позовні вимоги щодо скасування вимоги Головного управління ДПС у Харківській області від 19.11.2018 року №Ф-83739-17 про сплату боргу (недоїмки) в частині нарахування єдиного соціального внеску на суму 15753,99 грн. не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимоги - задовольнити частково.

Скасувати вимогу Головного управління ДПС у Харківській області від 19.11.2018 року №Ф-83739-17 про сплату боргу (недоїмки) в частині нарахування єдиного соціального внеску на суму 7371,54 (сім тисяч триста сімдесят одна гривня 54 копійки).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 768.40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.07.2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.