Справа № 640/7104/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Київ № 640/7104/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Київській області

про скасування наказу, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 131 від 20.02.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади заступника начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області та про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на закони України «Про Національну поліцію», «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018, та зазначає про протиправність наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 131 від 20.02.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади заступника начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області, оскільки перед застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, Головним управлінням Національної поліції в Київській області не враховано відсутність доказів, які б вказували на протиправність дій позивача, тяжкість проступку, не наведено яку шкоду заподіяно позивачем, не зазначено чи враховувалося та досліджувалося відповідачем попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень його кваліфікації.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на Закон України «Про Національну поліцію», «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, та зазначає про правомірність наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 131 від 20.02.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади заступника начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області, оскільки в його діях вбачається порушення статей 1 та 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у неналежному контролі за діями підлеглих, неналежному проведенні індивідуально-виховної роботи з особовим складом та призвело до вчинення кримінального правопорушення діючим працівником поліції.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 131 від 20.02.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області звільнено підполковника поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, статті 1 та статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII, Закону України «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, які виразилися у неналежному контролі за діями підлеглих, неналежному проведенні індивідуально-виховної роботи з особовим складом, що як наслідок призвело до порушення вимог службової дисципліни ОСОБА_2 , з посади заступника начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області.

Даний наказ прийнято на підставі висновку службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками поліції, що призвело до затримання тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу превенції Броварського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 від 20.02.2020, згідно з яким до Головного управління 28.01.2020 з Броварського ВП ГУ надійшла інформація про затримання працівниками ГУ БКОЗ СБ України спільно з працівниками ДВБ НП України та працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, під процесуальним керівництвом прокуратури Київської області, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 00000055 від 08.01.2020, внесеного в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу превенції Броварського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000055 від 08.01.2020, внесеного в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, встановлено, що приблизно з листопада 2019 року громадянин ОСОБА_3 здійснював реалізацію кави та інших напоїв на території Броварського району Київської області. У невстановлений під час проведення службового та досудового розслідування час, до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 та повідомив, що ОСОБА_3 здійснює свою підприємницьку діяльність незаконно, у зв`язку з чим ОСОБА_2 повинен надати вказівку своїм підлеглим про вилучення у зазначеного громадянина кавового апарату, автомобіля та про складання стосовно нього адміністративних матеріалів. Також у ході розмови з ОСОБА_3 ОСОБА_2 повідомив останнього, що він повинен надати йому неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн за безперешкодне ведення підприємницької діяльності та надавати таку вигоду кожного місяця. Вказаний факт привів до того, що ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів та повідомив про можливі порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства України. 28.01.2020 під час отримання грошових коштів ГУ БКОХ СБ України спільно з працівниками ДВБ НП України та працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, під процесуальним керівництвом прокуратури Київської області, ОСОБА_2 затримано в порядку статті 208 КПК України.

Щодо позивача у висновку службового розслідування вказано, що опитаний заступник начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області підполковник поліції ОСОБА_1 повідомив, що 28.01.2020 близько 17:00 йому стало відомо про затримання ОСОБА_2 ОСОБА_1 зазначив, що того ж дня, ОСОБА_2 телефонував йому та відпрошувався на день народження одного з членів його родини. ОСОБА_1 запевнив, що робота в частині контролю за дотриманням підлеглими працівниками вимог службової дисципліни та законності буде покращена.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до керівництва Головного управління з рапортом щодо відрядження для подальшого проходження служби на посаді з меншим обсягом роботи в УПО в Київській області ДПО НП України.

Разом з тим, у ході проведення службового розслідування зазначено інформацію з довідки щодо аналізу якості роботи відділу превенції Броварського ВП ГУ за 12 місяців 2019 року.

Наведене стало підставою для висновку щодо порушення позивачем статті 1 та статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII, Закону України «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, та звільнення з посади заступника начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 580-VIII) поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону № 580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (частина перша статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893.

Згідно з розділом VI Порядку № 893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

підстава для проведення службового розслідування;

форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Судом встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади став висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками поліції, що призвело до затримання тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу превенції Броварського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2

Згідно з пунктами 3.3, 3.5, 4.2 функціональних обов`язків заступника начальника Броварського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1, затверджених т.в.о. начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області 20.11.2019, позивач у межах повноважень уживає заходів щодо зміцнення дисципліни і додержання законності у підрозділі, діяльність яких координує і контролює особисто, несе персональну відповідальність за вказаний напрям роботи. Контролює роботу особового складу з питань забезпечення прав та свобод людини і громадянина, дотримання законності у службовій діяльності підпорядкованого підрозділу поліції. Аналізує стан виконавської дисципліни у підпорядкованому підрозділі та вживає заходів щодо її зміцнення.

Таким чином, до повноважень позивача належить контроль за діями підлеглих йому поліцейських та на позивача покладено персональну відповідальність за невиконання таких обов"язків.

При цьому, під час службового розслідування комісія встановила порушення позивачем вимог статті 1 та статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII, Закону України «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у неналежному контролі за діями підлеглих, неналежному проведенні індивідуально-виховної роботи з особовим складом, що як наслідок призвело до порушення вимог службової дисципліни ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд зазначає, що висновок службового розслідування не містить посилання на докази, які б вказували на протиправність дій позивача, тяжкість проступку, не наведено яку шкоду заподіяно позивачем, не зазначено чи враховувалося та досліджувалося відповідачем попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень його кваліфікації.

З аналізу висновку службового розслідування вбачається, що відповідачем під час проведення службового розслідування та при прийнятті спірного наказу не вказано й, відповідно, не надано належних та допустимих доказів, причинно-наслідкового зв`язку вчинених дій чи допущеної бездіяльності позивача, з урахуванням його функціональних обов`язків щодо факту вчинення незаконних дій тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника відділу превенції Броварського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2

В свою чергу, на позивача покладено тимчасове виконання службових обов"язків заступника начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області з 27.06.2019 (наказ № 290 о/с). Наказом начальника ГУНП в Київській області від 30.08.2019 № 458 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 призначено заступником Броварського відділу поліції.

Під час розгляду справи на підтвердження належного виконання функціональних обов`язків надані протоколи нарад керівництва Броварського ВП ГУ НП в Київській області від 05.10.2019 № 47 (розглядалось питання стану дисципліни та законності серед особового складу Головного управління), від 13.11.2019 № 58 (розглядались питання про стан розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, направлення матеріалів до суду у листопаді 2019 року, проблемні питання організації реагування нарядами ГРПП на заяви та повідомлення громадян), від 06.12.2019 № 65 (розглядались питання про стан оперативної обстановки, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, доповідну записку «Про направлення Рекомендацій посадовим особам НПУ з питань їх належності до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище»), від 03.02.2020 № 7 (розглядалось питання про стан оперативної обстановки за добу, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, результати вказаної роботи у січні 2020 року), від 12.02.2020 № 3 (про підсумки відділу превенції Броварського ВП ГУНП в Київській області в період з 03.02.2020 по 12.02.2020, основні завдання щодо підвищення ефективності боротьби зі злочинністю, посилення охорони публічної безпеки на території району), від 17.02.2020 № 4 (про підсумки відділу превенції Броварського ВП ГУНП в Київській області в період з 12.02.2020 по 17.02.2020, основні завдання щодо підвищення ефективності боротьби зі злочинністю, посилення охорони публічної безпеки на території району), від 19.02.2020 № 13, з яких вбачається, що позивач приймав участь у нарадах та доповідав, в тому числі, щодо неналежної виконавчої, службової та особистої дисципліни підпорядкованим особовим складом, низькі показники у виявленні адміністративних правопорушень окремими працівниками відділу превенції.

Таким чином, перебуваючи на посаді 5 місяців до вчинення підлеглим позивача діяння, за яке передбачено кримінальне покарання, позивачем проводилась робота з питань стану дисципліни та законності серед особового складу Головного управління Нацполіції в Київській області.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано належних доказів на підтвердження висновку щодо здійснення позивачем неналежного контролю за діями підлеглих, неналежного проведення індивідуально-виховної роботи з особовим складом, що призвело до порушення вимог службової дисципліни ОСОБА_2 .

При цьому, суд бере до уваги доводи позивача, що його функціональними обов`язками не передбачено проведення індивідуально-виховної роботи з особовим складом.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не мотивовано неможливості застосування до позивача, іншого передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення з посади, з урахуванням того, що позивач перебуває на службі в органах внутрішніх справ (поліції) понад 20 років, до дисциплінарної відповідальності не притягався та характеризується особою, яка у службовій діяльності дотримується законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ України.

Зазначена позиція суду грунтується на висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 05.03.2020 у справі справа №824/126/17-а.

Разом з тим, суд вбачає за необхідне зазначити практику Європейського суду з прав людини з приводу надання оцінки всім доказам у даній справі.

Так, у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04), рішення від 10 лютого 2010 року (набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року), п. 58 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 681,60 грн, згідно з квитанціями від 25.03.2020 № 20512 та № 20781.

Разом з тим, згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З урахуванням наведеного та враховуючи зміст заявлених позовних вимог, позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

При цьому, згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, з метою повернення сплаченого судового збору в розмірі 1 681,60 грн позивачу необхідно звернутись до суду з відповідною заявою.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601, ) про скасування наказу, поновлення на роботі задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 131 від 20.02.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади заступника начальника Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

4. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева