Справа № 200/2523/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 р. Справа№200/2523/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька про визнання неправомірними дій щодо припинення виплати пенсії за віком та зобов`язання відновити виплату пенсії з 01.09.2014.

За змістом позову позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача. З вересня 2014 року позивачу не виплачується пенсія. Позивач вважає, що виплату йому пенсії припинено з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та не було оформлено належним чином - у формі рішення. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України», що набрало статусу остаточного 07.02.2014, позивач зауважив на неможливості допущення різниці у поводженні за будь-якою ознакою та неможливості застосування підходу, згідно з яким право на пенсію та її одержання пов`язується із місцем проживання особи. Позивач зазначив, що він не може бути позбавлений виплати пенсії через те, що він залишився проживати на території, що не підконтрольна українській владі. Крім цього, позивач зауважив на тому, що в рішенні у справі «Ілашку проти Молдови» Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном Молдова має позитивні зобов`язання згідно ст. 1 Конвенції на вжиття заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявника. За змістом позову незаконним припиненням виплати пенсії за віком відповідач порушив право позивача на отримання соціального забезпечення, що гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

До судового засідання, призначеного на 09.07.2020 позивач не з`явився, уповноваженого представника не направив, надав до суду клопотання по розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, до судового засідання уповноваженого представника не направив, відзиву на позов суду не надав.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 10.03.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалами від 06.04.2020 відстрочено позивачу сплату судового збору та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27.04.2020. Ухвалою від 27.04.2020 судом витребувані від Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного правління Пенсійного фонду України Донецької області додаткові докази у справі, зокрема, пенсійну справу позивача, підготовче засідання у справі відкладено на 14.05.2020. Ухвалою від 14.05.2020 судом витребувані від Пенсійного фонду України відомості щодо передачі повноважень УПФУ в Куйбишевському районі м. Донецька іншим територіальним управлінням Пенсійного фонду України, підготовче засідання відкладено на 09.06.2020. Ухвалами від 09.06.2020 відмовлено в залученні до участі у справі як третьої особи Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного правління Пенсійного фонду України Донецької області та закрито підготовче провадження у справі, її призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.07.2020.

Враховуючи неявку сторін до суду 09.07.2020 на підставі ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , є пенсіонером, з 08.07.2005 отримував пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до відмітки в паспорті позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач статусу внутрішньо-переміщеної особи не набував, відповідну довідку не отримував, що не є спірною між сторонами обставиною.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 12520/02-2 від 27.11.2019 згідно з відомостями Центральної бази даних одержувачів пенсій ОСОБА_2 до 01.08.2014 перебував на обліку та отримував пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька.

На виконання ухвали про витребування від Пенсійного фонду України відомостей щодо передачі повноважень УПФУ в Куйбишевському районі м. Донецька іншим територіальним управлінням Пенсійного фонду України останнім у листі від 26.05.2020 № 2800-0603-7/17048 повідомлено, що Кабінетом Міністрів України рішення про ліквідацію або реорганізацію УПФУ в Куйбишевському районі м. Донецька не приймалось.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, громадських формувань Управління пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька зареєстровано за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25.

За твердженням позивача він не отримує пенсію з вересня 2014 року.

О ЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI ( далі за текстом ЗУ № 1058).

Відповідно статті 5 ЗУ № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Частиною 1 статті 49 Закону №1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду. Зазначений в цій статті перелік підстав припинення виплати пенсії є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Під час розгляду справи судом не встановлено наявності визначених ст. 49 Закону № 1058 або іншими законами підстав припинення виплати позивачу пенсії.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Згідно Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція та органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджений розпорядженням КМУ від 30.10.2014 №1053-р, містив м. Донецьк. Вказане розпорядження втратило чинність на підставі розпорядження КМУ від 02.12.2015 №1275-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, яке також містить м. Донецьк.

Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 23.07.2014 №436 на території Донецької та Луганської областей, починаючи з 24.07.2014 запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, а постановою від 06.08.2014 №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» НБУ зобов`язав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового зв`язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, зупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою, до переходу району/міста обласного значення Донецької та/або Луганської областей під контроль української влади.

Постановою КМУ від 07.11.2014 №595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей та зобов`язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначені умови призначення та продовження виплати всіх видів соціальної допомоги, у тому числі пенсій внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Водночас, позивач не є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрований у м. Донецьку, на непідконтрольній українській владі території.

В постанові у справі №243/3505/16-ц постанові від 20.09.2018 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ненадання позивачем, який не є внутрішньо переміщеною особою, довідки про взяття його на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, не є підставою для невиплати позивачу страхових виплат.

У цій же справі Велика Палата Верховного Суду визнала таким, що не відповідає фактичним обставинам справи правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 12.04.2017 у справі №6-51цс17, оскільки на дату її прийняття набрали законної сили рішення судів у справі №826/18826/14, якими визнано незаконним пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 17.03.2020 у справі №227/2158/17 відсутність в особи статусу внутрішньо-переміщеної особи не може впливати на реалізацію права такої особи на пенсійне забезпечення.

У наведеній постанові Верховний Суд також сформував висновок про неможливість застосування до спірних відносин Постанови правління Пенсійного фонду України від 12.05.2015р. №9-1, якою затверджено Перелік управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь Донецької та Луганської областей, які здійснюють повноваження з обслуговування страхувальників на період проведення антитерористичної операції, оскільки цей Перелік стосується лише повноважень управлінь Пенсійного фонду України щодо страхувальників, а не застрахованих осіб.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 23.06.2020 у справі № 227/4106/17.

Відповідно до частини 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведене вище свідчить про припинення виплати позивачу пенсії за відсутності на те законодавчо визначених підстав, чим порушено право позивача на соціальний захист, що передбачено ст. 46 Конституції України. Враховуючи висновок суду про протиправності невиплати позивачу пенсії з 01.09.2014, виплату належної позивачу пенсії слід поновити.

Отже, заявлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні суду. Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом при відкритті провадження у справі відстрочено позивачу сплату судового збору.

Враховуючи наведене вище та немайновий характер заявлених позивачем вимог, судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене вище, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Куйбишевському районі м. Донецька щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з вересня 2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) - РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька (відповідач) - , адреса: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25.

Суддя А.С. Михайлик