Справа № 731/108/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 731/108/20 Суддя (судді) першої інстанції: Савенко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру - провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Варвинському, Ічнянському, Прилуцькому, Срібнянському, Талалаївському районах та м. Прилуки Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Шептун Ганни Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру - провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Варвинському, Ічнянському, Прилуцькому, Срібнянському, Талалаївському районах та м. Прилуки Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Шептун Ганни Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у якому просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову №743-ДК/15По/08/01/-20 від 19 лютого 2020 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 170,00 грн за ст. 53-1 КУпАП.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, державним інспектором Шептун Г.В. 09 січня 2020 року складено акт обстеження земельної ділянки №743-ДК/001/АО/10/01/-20. З його змісту вбачається, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності Озерянської сільської ради (код КОАТУУ: , зона: 03, квартал: 000), розташована на території Озерянської сільської ради в межах с. Тонка, загальною площею 8,0673 га, самовільно використовується для посіву та вирощування сільськогосподарської культури схожої на озиму пшеницю невідомою особою (а.с. 26, 27).

06 лютого 2020 року державним інспектором винесено припис №743-ДК/15 Пр/03/01/-20, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язано у тридцяти денний термін з дня отримання припису усунути виявлене порушення земельного законодавства при використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності Озерянської сільської ради (код КОАТУУ: , зона: 03, квартал: 000), розташована на території Озерянської сільської ради в межах с. Тонка, загальною площею 8,0673 га, оформити правовстановлюючі документи на її використання або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку (а.с. 29 зворот, 30). Також зазначено, що вказаний припис надіслано поштою 11 лютого 2020 року.

Відносно позивача 06 лютого 2020 року державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення №743-ДК/012 П/07/01/-20. З змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 самовільно використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності Озерянської сільської ради (код КОАТУУ: , зона: 03, квартал: 000), розташована на території Озерянської сільської ради в межах с. Тонка, загальною площею 8,0673 га. Цим самим, останній порушив вимоги ст.ст.125, 126 ЗК України, що підпадає під дію ст. 53-1 КУпАП. В результаті чого ним було заподіяно шкоду в розмірі 8 928, 33 грн (а.с. 7, 8). Повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення №743-ДК/0004/04/01/-20 від 06 лютого 2020 року встановлено, що розгляд справи про зазначене адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 19 лютого 2020 року за адресою: смт Варва, вул. Шевченка, б. 37 (а.с. 31 зворот, 32).

Постановою у справі про адміністративне правопорушення №743-ДК/ 15 По/08/01/-20 від 19 лютого 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у самовільному використанні для посіву та вирощування озимої пшениці земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності Озерянської сільської ради (код КОАТУУ: , зона: 03, квартал: 000), розташована на території Озерянської сільської ради в межах с. Тонка, загальною площею 8,0673 га та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП. Також зазначено про заподіяну цим адміністративним правопорушення матеріальну шкоду в розмірі 8 928, 33 грн (а.с .5, 6).

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена у не відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Згідно ст. 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.125, ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» ( в редакції чинний на момент спірних правовідносин) самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження вини позивача у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення, відповідачем подано до суду копію пояснювальної записки ОСОБА_2 від 07 лютого 2020 року (а.с. 34) та копію колективного звернення жителів с. Озеряни, Кухарки, Мармизівки, Брагінців до Прилуцької місцевої прокуратури (а.с. 69-70).

Разом з тим, судом вірно враховано, що зміст оскаржуваної постанови взагалі не містить відомостей про наявних свідків по справі чи посилань на їх письмові або усні пояснення, також відсутні відомості щодо доказів, які були враховані посадовою особою під час розгляду зазначеної справи з метою встановлення вини позивача .

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_2 посилається на інформацію односельчан про проведення робіт з дозволу голови села, натомість його пояснення не містять жодних фактів на підтвердження вчинення протиправних дій позивачем та самовільного зайняття останнім земельної ділянки. Отже, вказані пояснення не можуть сприйматись як належний та допустимий доказ у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилання ж відповідача, на колективне звернення мешканців сіл, як на доказ, який був взятий до уваги під час винесення постанови, обґрунтовано відхилено судом першої інстанції, з огляду на те, що вказане звернення позбавлене викладу детальних обставин, та місить загальні відомості щодо опису порушення, а вказані у зверненні особи не були допитаними в якості свідків під час розгляду справи відповідною посадовою особою.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що має наслідком його скасування.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про недотримання державним інспектором в процесі винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності визначеної КУпАП процедури.

Зокрема, з матеріалів справи судом встановлено, що державним інспектором Шептун Г.В. за результатами перевірки складено акт обстеження земельної ділянки від 09 січня 2020 року № 743-ДК/001/АО/10/01/-20 у присутності голови Озерянської сільської ради ОСОБА_1., який містить відмітку про відмову від підпису ОСОБА_1 (а.с.26-27).

Також, в матеріалах справи міститься повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із відміткою про відмову від підпису гр. ОСОБА_1 та інформацією про направлення вказаного повідомлення засобами поштового зв`язку, яке отримано позивачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 31-зворот, 32,43).

Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність відомостей щодо належного сповіщення ОСОБА_1 про день, місце та час розгляду адміністративної справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції в цій частині ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Однак, зважаючи на те, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є вірним, то таке рішення підлягає зміні в частині мотивів задоволення адміністративного позову.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги в певній мірі обґрунтованими, однак такими, що не спростовують висновок суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржену постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2020 року змінити в частині мотивів задоволення позову.

В іншій частині рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: