Справа № 260/1532/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2020 року м. Ужгород№ 260/1532/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Кустрьо В.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

за участі представника позивача Мігалі Іляни Василівни;

відповідач Головне управління ДПС у Закарпатській області представник Євчинець Руслан Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області, яким просить суд: "1. Прийняти заяву та відкрити провадження у справі; 2. Визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2020 року за № стосовно застосування до Позивача штрафних санкцій в розмірі 52 212 грн. 00 коп.; 3 Стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) є фізичною-особою підприємцем, яка перебуває на загальній системі оподаткування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 листопада 2019 року. Позивач перебуває на податковому обліку, має ліцензії на право здійснення торгівлі алкогольними напоями. Працівниками ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу № 65 від 15 січня 2020 року було проведено перевірку комплексу "Gold РаLасе" (за місцем здійснення позивачем підприємницької діяльності) за адресою: уч. Вишня, с. Поляниця, Яремчанської міської ради. На підставі висновків, що зазначені в акті перевірки від 22 січня 2020 року ГУ ДПС у Закарпатській області (далі по тексту відповідач) прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 52212 грн. позивач зазначає, що під час перевірки, особи, що здійснювали перевірку зафіксували порушення позивачем, зокрема, порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, сума вартості товарів отриманих для їх реалізації 26106 грн (додаток 3). Із вказаним позивач не погоджується та вважає прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач звертає увагу суду на те, що додаток 3 до акта перевірки, у якому перераховано перевіряючи ми наявні товари, контролюючим органом останньому було надано лиш на адвокатський запит адвоката. Позивач вказує, що йому є незрозумілим чому контролюючий орган зазначив саме такий перелік товару у додатку 3 до акту перевірки, оскільки це не відповідає фактичній наявності товару згідно накладних на придбання товару та книги обліку доходів і витрат. Вважаючи висновки, викладені в акті перевірки незаконними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

В своїх запереченнях представник відповідача просив суд у позові відмовити повністю з наступних підстав. Зокрема, вказав, що згідно належним чином оформлених направлень ГУ ДПС в Івано-Франківській області №№ 57-59 від 15 січня 2020 року та на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України працівниками ГУ ДПС в Івано-Франківській області 15 січня 2020 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці - ресторану "Gold Раlасе" (за місцем здійснення позивачем підприємницької діяльності) за адресою: ур. Вишня, с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Після ознайомлення з наказом про проведення фактичної перевірки від 15 січня 2020 року за № 65, позивач власноруч підписалась в направленнях від 15 січня 2020 року та отримала копію наказу, чим підтвердила допуск до проведення фактичної перевірки. Проведеною фактичною перевіркою позивача встановлено, зокрема, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації' книзі обліку доходів і витрат. Фактичні залишки товарно-матеріальних цінностей, виявлених під час проведення перевірки, станом на 15 січня 2020 року відображені у відомості про результати перевірки, щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів, при перевірці господарської одиниці - ресторану "Gold Раlасе", суб`єкта господарювання ОСОБА_1 , згідно додатку 3. Відповідно до цього додатку, загальна сума вартості товарів отриманих для їх реалізації становить 26106 грн. Відповідна відомість складена та підписана посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області. Позивач від підписання даного додатку 3 до акту перевірки відмовилась. Проте, сам акт перевірки підписаний позивачем особисто і зауважень до акта перевірки, в частині оскаржуваних в судовому порядку порушень у позивача на час проведення перевірки не було. Відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до графи 4.5. Додатки до акта перевірки, додаток 3, є невід`ємною частиною акта про результати фактичної перевірки від 22 січня 2020 року № 090008 з яким Позивач був ознайомлений належним чином та один примірник акта разом з додатками отриманий позивачем особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту. У зв`язку з чим, вважаємо неправомірним посилання Позивача у своїй позовній заяві на обставини ненадання посадовими особами органу ДПС позивачеві додатку 3 разом з одним примірником акту. Відповідач зазначає, що позивачем було порушено вимоги статті 3 пункту 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" 265/95-ВР. На підставі вищевказаного акта, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було прийняте, зокрема, податкове повідомлення - рішення від 1 лютого 2020 року за №0 000630506, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 52212 грн. Дане податкове повідомлення-рішення, було належним чином направлено позивачу рекомендованим листом, з повідомленням про вручення та яке було отримано позивачем 27 лютого 2020 року, що в свою чергу підтверджується особистим підписом па повідомленні про вручення поштового відправлення.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив повністю та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач та його представник під час розгляду справи по суті позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, що наведені у позові та просили суд позов задовольнити повністю.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 22 листопада 2019 року позивач був зареєстрований як ФОП ОСОБА_1 , місце проживання зазначено: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 12).

У період з 15 січня 2020 року по 22 січня 2020 року працівникам ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу № 65 від 15 січня 2020 року та направлень від 15 січня 2020 року за №№ 57-59 була проведена фактична перевірки господарської одиниці ресторану "Gold Palace", який розташований у с. Поляниця, ур. Вишня, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (місце здійснення господарської діяльності позивачем) (а.с.а.с. 17, 20, 21).

За результатами вказаної перевірки 22 січня 2020 року був складений акт (довідка) фактичної перевірки за № 090008 (а.с. 20, 21).

Вказаний вище акт перевірки був підписаний позивачем без заперечень по спірному питанню.

Згідно із додатком 3 до акту у позивача станом на І5 січня 2020 року наявні наступні товари (виявлені під час перевірки), які з точки зору перевіряючи позивач не відображав у книзі обліку доходів і витрат: Коньяк Карпати - 1 (кількість) - 850 (ціна) грн; 2. Коньяк Закарпатський -1 - 400 грн; 3. Коньяк Ужгород - 1 - 1000 грн; 4. Коньяк Тиса - 1 - 800 грн; 5. Віски Jim Bean - 1 - 646 грн; 6. Віскі Gentleman - 1 - 1500 грн; 7. Віски Remy XO - 1 - 600 грн; 8. Віски Chivas Regal - 1 - 1500 грн; 9. Віски Jack Daniels - 1 - 650 грн; 10. ГорІлка Хортиця - 1 - 200 грн; 11. Горілка Неміров - 2 - 200 грн; 12. Горілка Грін Дей - 1 - 200 грн; 13. Горілка Неміров преміум - 1 - 300 грн; 14. Горілка LEX - 1 - 400 грн; 15. Шампанське Fragoilino - 16 - 250 грн; 16. Martini Bianco - 1 - 600 грн; 17. Горілка Finlandia - 2 - 500 грн; 18. Ром BavBadoza - 1 - 490грн; 19. Коньяк Metaxa - 1 - 500 грн; 20. Віскі Jameson - 1 - 1500 грн; 21. Текіла San Jose - 1 - 1200 грн; 22. Лікер Єгермайстер - 1 - 500 грн; 23. Вино Алазанська долина - 3 - 340 грн; 24. Вино Purcari - 1 - 400 грн; 25. Пиво Карлсберг - 1 - 2400 грн; 26. Пиво Кроненбург - 1 - 646 грн. На вказаному додатку 3 міститься відмітка перевіряючи, що позивач відмовився від підпису цього додатку (а.с. 24).

Фактичною перевіркою, крім іншого, встановлено, зокрема, порушення порядку ведення позивачем обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Сума вартості товарів отриманих для їх реалізації 26106 грн (додаток 3) (а.с.а.с. 20, 21).

У зв`язку з чим, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "С" від 12 лютого 2020 року № , яким до позивача за порушення статті 3 пункут 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР та статті 177 пункту 177.10 Податкового кодексу України на підставі статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.3 Податкорвого кодексу України та статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 52212 грн (а.с. 13).

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи таке безпідставним, протиправним та таким, що необхідно скасувати, звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

У відповідності до статті 3 частини 1 пункту 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

У відповідності до статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Згідно зі статтею 75 пунктом 75.1 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до статті 75 пункту 75.1 підпункту 75.1.3 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до статті 80 пункту 80.1 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до статті 80 пункту 80.2 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених ПК України.

Відповідно до статті 80 пункту 80.5 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Стаття 80 пункт 80.7 Податкового кодексу України передбачає, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до статті 80 пункту 80.10 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 пункту 86.1 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 86 пункту 86.5 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Таким чином, результати фактичної перевірки можуть бути оформлені лише у вигляді акту перевірки або довідки, щодо яких встановлений чіткий порядок ознайомлення та відміток про наявність заперечень.

Під час розгляду справи по суті було встановлено, про що зазначалося вище, що позивачем, додаток 3 до акта перевірки (а.с.а.с 24) не був підписаний, про що зазначили у цьому додатку особи, що здійснювали перевірку. Зокрема такі особи вказали, що позивач відмовився від підписання цього додатку.

Дослідивши наявний матеріалах справи додаток 3 (а.с. 24), суд зазначає, що в ньому дійсно відсутній підпис позивача, що фіксує факт його ознайомлення, однак міститься відмітка про відмову позивача від підпису, засвідчена підписами осіб, що проводили перевірку.

Суд вважає за можливе до питань підписання додатку 3 до акта перевірки та відповідних наслідків, застосувати положення Податкового кодексу України, що регулюють ці питання по відношенню до самого акта перевірки (у відповідності до статті 7 частини 6 КАС України).

Враховуючи вимоги статті 86 пункту 86.5 абзацу 4 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу повинні були скласти акт про відмову суб`єкта господарювання від підписання акту. Альтернативна можливість засвідчення шляхом проставлення позначки в акті (як було зроблено в даному випадку) можлива тільки в разі фіксації факту відмови суб`єкта контролю від отримання акту перевірки (стаття 86 пункт 86.5 абзац 5 Податкового кодексу України).

Будь-яких доказів на підтвердження складання акту відмови позивача від підписання додатку 3 до акту фактичної перевірки відповідачем надано не було, як і не було спростованого жодного з наведених аргументів позивача щодо допущених процедурних порушень.

У відповідності до статті 86 пункту 86.7 абзацу 4 Податкового кодексу України, рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

У відповідності до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.39 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

Тобто законодавець передбачив право платника, зокрема, у спірних правовідносинах, на участь у прийнятті рішень про визначення грошових зобов`язань щодо нього.

Під час розгляду справи по суті представником було наголошено, що позивач не повідомлявся про дату, час та місце прийняття спірного рішення про визначення грошових зобов`язань щодо позивача.

Таким чином судом констатується, що відповідачем було порушено (не забезпечено) право позивача на участь у прийнятті спірного рішення про визначення грошових зобов`язань щодо нього.

Як наслідок, такий додаток 3 до акту такої перевірки з викладеною у ньому інформацією, не може бути доказом, оскільки здобутий з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому й прийняті податкові повідомлення-рішення, вимоги, рішення тощо не можуть бути визнані правомірними.

Наведені правові позиції сформульовані у постанові Верховного Суду від 2 лютого 2018 року (справа № 821/371/17). Аналогічний правовий підхід застосований Верховним Судом при ухвалені постанови від 06 лютого 2018 року у справі № 802/1241/17-а та постанови від 19 вересня 2018 року у справі № 821/595/17.

Зазначені правові позиції Верховного Суду відповідають закріпленому у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах: "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy[GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000-І; "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-ХІІ; "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), n.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).

Відповідно до статті 6 частини 2 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, необхідність застосування судами при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї, а також та практики Європейського суду з прав людини як джерела права.

Під час розгляду справи по суті судом встановлено (не заперечувалося відповідачем), що позивачем було придбано ряд алкогольних напоїв на суму 5005,91 грн у відповідності до товарної накладної за № 2741024 від 30 грудня 2019 року. Перелік, вартісні та кількісні показники придбаного алкоголю зазначено у самій товарній накладній (а.с. 16).

У відповідності до копії книги обліку доходів і витрат (а.с.а.с. 14, 15), що надана позивачем, у такій зазначені реквізити зазначеної накладної та суму понесених витрат.

Таким чином суд вважає, що у спірних правовідносинах не можна говорити про відсутність обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Крім того, необхідно зауважити, що норма статті 20 (частина 3) Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР сформульована законодавцем таким чином, що лише у разі реалізації не облікованого товару настає відповідальність.

Судом під час розгляду справи по суті не було встановлено реалізацію позивачем не облікованого товару.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що сам по собі Акт за № 090008 від 22 січня 2020 року про результати фактичної перевірки не може беззаперечно підтверджувати зазначену у ньому інформацію. Зазначена у цьому акті перевірки інформація підлягає доказуванню, зокрема, відповідачем.

У відповідності до статті 72 частини 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (стаття 77 частина 2 КАС України).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 частина 3 КАС України).

Таким чином, враховуючи, що у межах спірних правовідносин не підтверджено порушення відповідачем указаних в акті перевірки спірних норм Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР, суд приходить до висновку про неправомірність застосованих відповідачем до позивача фінансових санкцій, а відтак вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" від 12 лютого 2020 року за № .

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правовірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, протиправність такого встановлено судом під час розгляду даної справи.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.

У відповідності до статті 139 частини 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Також на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Закарпатській області судовий збір сплачений при зверненні до суду у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за № від 12 лютого 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ) судові витрати із сплати судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 02 липня 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 13 липня 2020 року.

СуддяС.Є. Гаврилко