Справа № 453/1202/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2020 року

м. Київ

справа № 453/1202/16-а

адміністративне провадження № К/9901/15908/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі № 453/1202/16-а за позовом ОСОБА_1 до Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Сколівська районна державна адміністрація Львівської області в особі Відділу містобудування та архітектури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Сколівського районного суду Львівської області із адміністративним позовом до Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області, за участю третьої особи - Сколівської районної державної адміністрації Львівської області в особі Відділу містобудування та архітектури, в якому (з врахуванням поданих 10 травня 2019 року уточнень), просила

- визнати дії Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області щодо облаштування тротуару у АДРЕСА_1 протиправними;

- зобов`язати Крушельницьку сільську раду Сколівського району Львівської області привести заїзд з АДРЕСА_1 шириною 3,5 м., котрий знаходиться у с. Крушельниця Сколівського району Львівської області між її господарством та землями сільської ради відповідно до державних будівельних норм або ж повернути у попередній стан.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Крушельницьку сільську раду Сколівського району Львівської області (місцезнаходження: 82617, Львівська обл., Сколівський р-н, с. Крушельниця, ) привести заїзд з АДРЕСА_1 шириною 3,5 м. в с. Крушельниця, який знаходиться між господарством ОСОБА_1 та землями сільської ради, у відповідності до державних будівельних норм та правил.

Стягнуто з Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області (місцезнаходження: 82617, Львівська обл., Сколівський р-н, с. Крушельниця, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 275,60 грн. сплаченого судового збору, 7 865,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року по справі № 453/1202/16-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог і в цій частині позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області щодо облаштування тротуару у АДРЕСА_1. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області (місцезнаходження: 82617, Львівська обл., Сколівський р-н, с. Крушельниця, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 копійок і за подання апеляційної скарги у розмірі 826 (вісімсот двадцять шість) гривень 80 копійок, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 15 730 (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень.

25 червня 2020 року Крушельницька сільська рада Сколівського району Львівської області, направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №453/1202/16-а.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу до справ незначної складності віднесено, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, значення справи для сторін і суспільства, критеріїв визначених статтями 12, 257 КАС України, а також того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України), Верховний Суд вважає, що вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.

Згідно пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана на рішення у справі незначної складності, без наведення обґрунтувань підстав для касаційного оскарження передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч. "с" ст. 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Крім того, Суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09.10.2018 (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Керуючись статтями 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №453/1202/16-а.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді А. Ю. Бучик

А. І. Рибачук