Справа № 500/712/20
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/712/20

09 липня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-53453-17-У від 09.08.2019 року.

Ухвалою суду від 19.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), прийнято до розгляду заяву в порядку ст.47 КАС України, згідно якими позовні вимоги є: визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-53453-17-У від 09.08.2019 року; зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області привести у відповідність дані інформаційної системи органів доходів та зборів та інтегровану картку платника з урахуванням скасованої вимоги. Відкладено розгляд справи на 09.07.2020 року.

На адресу суду 16.06.2020 року надійшло клопотання представника Головного управління ДПС у Тернопільській області про залишення позовної заяви без розгляду, з підстав пропущення позивачем встановленого законом строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що контролюючим органом надсилалась вимога про сплату боргу №Ф-53453-17-У від 09.08.2019 року на податкову адресу ОСОБА_1 , а тому вважається врученою в порядку ст.42 Податкового кодексу України (далі ПК України). Таким чином про наявність боргу (недоїмки) з єдиного внеску позивач був належним чином задовго до одержання ним постанови державної виконавчої служби від 05.03.2020 року.

В судовому засіданні представник відповідача вищевказане клопотання підтримав в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що вимогу про сплату боргу №Ф-53453-17-У від 09.08.2019 року від контролюючого органу не отримував. Про існування такої ОСОБА_1 стало відомо 06.03.2020 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ВП №61177259 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області про сплату боргу №Ф-53453-17-У від 09.08.2019 року, а тому у встановлений строк її оскаржити не було об`єктивної можливості. З огляду на вказане просив поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду, про що надав заяву, та відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Сторони просили розгляд справи здійснювати без їх участі, у порядку письмового провадження, про що заявили клопотання відповідно до ч.3 ст.194 КАС України.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.1, 9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із викладеними відповідачем доводами щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, надавши оцінку доказам позивача щодо причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, суд, при вирішенні питання щодо поважності підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, враховує наступне.

В силу приписів ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

За загальним правилом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи становить шість місяців який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, разом з тим, якщо позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Крім того, КАС України або іншими законами може бути встановлений інший строк звернення до суду, недотримання якого може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною 4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) урегульовані відносини щодо надіслання платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимоги про її сплату, порядок оскарження такої вимоги та узгодження сум недоїмки з єдиного внеску.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно із абз.5 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

За правилами абз.9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, як визначено нормами Закону №2464-VI вимога про сплату єдиного внеску може бути оскаржено протягом 10 днів після отримання такого рішення.

У відповідності до п.42.1, 42.2 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п.42.4 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів справи слідує, що 09.08.2019 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області виставило позивачу узгоджену вимогу № Ф-53453-17-У про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску станом 17.10.2019 року на суму 11241,78 грн.

Вказана вимога надіслана на податкову адресу позивача засобами поштового зв`язку, яка повернута відправнику з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Тобто позивач фізично не ознайомлювався з вмістом адресованого листа.

Проте з долученого до матеріалів поштового відправлення не вдається за можливе встановити день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Водночас, в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та заперечуючи проти залишення позову без розгляду, позивач стверджує про пропущення строку з поважних причин у зв`язку з не отриманням спірної вимоги.

Як передбачено ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із ч.2 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як вказує позивач, і це підтверджується матеріалами справи, із вимогою про сплату боргу №Ф-53453-17-У від 09.08.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений 06.03.2020 року як з матеріалами виконавчого провадження ВП №61177259 з примусового виконання вказаної вимоги (а.с.18).

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості оскаржити податкову вимогу про сплату боргу №Ф-53453-17-У від 09.08.2019 року, у зв`язку з не отриманням такої до 06.03.2020 року, що підтверджено належними доказами, та подання ним даного позову 16.03.2020 року, суд вбачає наявними підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню, та відповідно до необхідності задоволення відповідної заяви.

Відповідно до викладених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Тернопільській області про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.121, 122, 241, 243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

В задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Тернопільській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 09 липня 2020 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.