Справа № 540/729/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/729/20

Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І. Дата і місце ухвалення: 19.05.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якому просили суд:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області від 28.01.2020р. №1264-СГ, №1260-СГ, №1259-СГ, №1261/-СГ, №1256-СГ, №1266-СГ, №1262-СГ про відмову позивачам у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонський області надати кожному з позивачів дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 5,42 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Мрія».

Позов обґрунтовували тим, що ОСОБА_4 , на підставі рішення Генічеської районної ради Херсонської області від 31.03.1992р., надано у довічне успадковане володіння (користування) земельну ділянку загальною площею 49,2 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. У зв`язку з прийняттям 10.12.2019р. членами ФГ «Мрія» рішення щодо здійснення процедури розпаювання та реалізації права приватизації членами ФГ земельних ділянок, 02.01.2020р. позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 5,42 га кожна, що входять до складу земельної ділянки площею - 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, що перебуває у користуванні ФГ «Мрія». Однак, наказами відповідача від 28.01.2020р. №1264-СГ, №1260-СГ, №1259-СГ, №1261/-СГ, №1256-СГ, №1266-СГ, №1262-СГ ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовлено у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою з посиланням на те, що земельна ділянка не надана громадянам у користування. Такі накази позивачі вважають незаконними та зазначають, що наявність документу на право користування землею, державного акту на право довічного успадкованого володіння, не є підставою для заборони розпаювання землі, оскільки головою ФГ «Мрія» Семеновим В.В., при поданні заяви на розпаювання на адресу відповідача від 02.01.2020р., надано письмову згоду на вилучення земельної ділянки з метою її приватизації членами ФГ «Мрія». При цьому, наказом від 22.09.2017р. №21-4228/18-17-СГ «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки» відповідач підтвердив правовий статус вказаної земельної ділянки та її відповідність місце розташування.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 28.01.2020р. за №1264-СГ, від 28.01.2020р. за №1260-СГ, від 28.01.2020р. за №1259-СГ, від 28.01.2020р. за №1261/-СГ, від 28.01.2020р. за №1256-СГ, від 28.01.2020р. за №1266-СГ, від 28.01.2020р. за №1262-СГ про відмову у наданні дозволів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області Семенову В ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 5,42 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Мрія».

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 19.05.2020р. та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що позивачі, окрім ОСОБА_4 , якому надано державний акт на право довічного успадкованого володіння, не користувалися земельною ділянкою, тоді як стаття 3 Закону України «Про фермерське господарство» передбачає необхідність об`єднання членів для спільного ведення фермерського господарства. Позивачі не приймали участі у діяльності фермерського господарства та фактично не користувалися земельною ділянкою площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованою на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. З вказаного слідує, що громадяни можуть отримати землі державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України.

Також, апелянт посилається на те, що статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування. Тобто, передача у власність земельної ділянки можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування. У зв`язку з цим, апелянт вважає, що позивачі не мають права на відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) із земель державної власності, раніше переданих у постійне користування ОСОБА_4 .

Не погоджується апелянт і з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозвіл на розробку проекту землеустрою, посилаючись на те, що вирішення відповідного питання належить до компетенції відповідача та суд не може підміняти собою орган державної влади, приймати замість нього рішення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що на підставі рішення Генічеської районної ради Херсонської області від 31.03.1992р. ОСОБА_4 надано у довічне успадковане володіння (користування) земельну ділянку загальною площею 49,2 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

ОСОБА_4 видано державний акт на право довічного успадкованого володіння вказаною земельною ділянкою.

В червні 1992 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - фермерського господарства «Мрія», основним видом діяльності якого є вирощування зернових та технічних культур. (КВЕД-2005 01.11.0). Керівником ФГ «Мрія» є ОСОБА_1 .

Як вбачається зі статуту господарства, ФГ «Мрія» створено відповідно до вимог законодавства України на виділеній громадянину ОСОБА_4 (голові ФГ) в користування земельній ділянці сільськогосподарського призначення державної власності площею - 49,1872 га для ведення селянського фермерського господарства за межами населених пунктів, с. Олексіївка, на території Щорсівської ради Генічеського району Херсонської області відповідно до Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів актів на право довічного успадкованого володіння землею за №210.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.09.2017р. №21-4228/18-17-СГ «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки», відповідно до вимог ст.15-1, ст. 122 Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», Положення про Головне управління Деожгеокадастру від 17.11.2016 №308, враховуючи заяву громадянина надано згоду ОСОБА_4 на відновлення меж земельної ділянки площею 49,2 га, що перебуває у його користуванні з метою визначення меж земельної ділянки та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

У Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-019 від 18.12.2019р. зазначені загальні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер - :04:001:0301; місце розташування - Херсонська область. Генічеський район, Щорсівська сільська рада; цільове призначення - для ведення фермерського господарства; державна власність, 49,1872 га. Зареєстровано Відділом у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 05.03.2018р.

Відповідно до Статуту ФГ «Мрія», затвердженого протоколом загальних зборів №3 від 10.12.2019р. (нова редакція), головою господарства є ОСОБА_1 , члени фермерського господарства: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

10.12.2019р. членами ФГ «Мрія» прийнято рішення щодо здійснення процедури розпаювання та реалізації права приватизації членами ФГ земельних ділянок.

02.01.2020р. позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із письмовими клопотаннями про надання їм дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельних ділянок у розмірі земельної частки (пай), за рахунок земель раніше наданих засновнику фермерського господарства ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області від 28.01.2020р. за №1264-СГ, від 28.01.2020р. за №1260-СГ, від 28.01.2020р. за №1259-СГ, від 28.01.2020р. за №1261/-СГ, від 28.01.2020р. за №1256-СГ, від 28.01.2020р. за №1266-СГ, від 28.01.2020р. за №1262-СГ відмовлено ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Причинами відмови зазначено невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме: статті 32 Земельного кодексу України, статтей 12, 13 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки земельна ділянка не надана громадянам у користування.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних наказів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 оскаржили їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі, виходив з того, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та в зазначеному переліку підстав відсутня така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про яку зазначило Головне управління Держгеокадастру у Херсонський області в наказах від 28.01.2020р. За висновками суду першої інстанції, у даному випадку позивачі, як члени фермерського господарства, скористалися своїм правом на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), за рахунок, зокрема земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на праві довічного успадкованого володіння землею, саме в порядку статті 31 Земельного кодексу України. Враховуючи положення ст.ст.7, 13 Закону України «Про фермерське господарство» та ст.ст. 31, 32 Земельного кодексу України, суд визнав обґрунтованими доводи позивачів, що кожен з них окремо має право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) як члени фермерського господарства.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та скасування оскаржуваних наказів відповідача щодо відмови позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, тому задовольнив і вимогу позову про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 5,42 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Мрія».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За приписами ч.3 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗК України, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Частиною 1 статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності із земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Отже, ч.1 ст.32 ЗК України та ч.2 ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено право членів фермерського господарства на отримання безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, для фермерського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної передачі є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є невідповідність місця розташування земельної ділянки, яку громадянин має намір отримати у власність, вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також містобудівної документації та схем землеустрою.

Інших підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Земельним кодексом України не передбачено.

Як слідує зі змісту спірних наказів від 28.01.2020р. за №1264-СГ, від 28.01.2020р. за №1260-СГ, від 28.01.2020р. за №1259-СГ, від 28.01.2020р. за №1261/-СГ, від 28.01.2020р. за №1256-СГ, від 28.01.2020р. за №1266-СГ, від 28.01.2020р. за №1262-СГ та апеляційної скарги, відмовляючи у наданні ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області виходить з того, що право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки має лише той член фермерського господарства, який отримав її у користування, а саме ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2018р. по справі №816/1920/17 та від 14.08.2019р. по справі №818/1530/17.

Колегія суддів не погоджується з такими посиланнями відповідача виходячи з наступного.

Державний акт на право довічного успадкованого володіння землею виданий ОСОБА_4 для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі рішення Генічеської районної Ради народних депутатів Генічеського району Херсонської області Української РСР від 31.03.1992р.

В червні 1992 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - фермерського господарства «Мрія». Керівником ФГ «Мрія» є ОСОБА_1 , членами господарства є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

На час отримання ОСОБА_4 земельної ділянки у довічне володіння та створення ФГ «Мрія» діяли норми Земельного кодексу України від 18.12.1990 року та Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, яким визначалися правові основи створення та діяльності селянських (фермерських) господарств в Україні.

Земельним кодексом України (в редакції від 18.12.1990 року), зокрема, статтею 6 було передбачено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства. Безоплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання переважно особистою працею членів цього господарства виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою і реалізацією.

Згідно ч.5 вказаної статті Закону, на ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування, в тому числі в оренду, подають до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства.

Згідно приписів ст.6 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», для ведення селянського (фермерського) господарства можуть передаватися у приватну власність або надаватися у користування земельні ділянки, розмір яких не повинен перевищувати 50 гектарів ріллі і 100 гектарів усіх земель, у місцевостях з трудонедостатніми населеними пунктами, визначеними Кабінетом Міністрів України, - 100 гектарів ріллі.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Таким чином, для створення селянського (фермерського) господарства право отримати земельну ділянку мала тільки особа, яка була засновником фермерського господарства, тобто голова, а не його члени. Законодавством України, яке діяло на час отримання ФГ «Мрія» земельної ділянки не було передбачено закріплення права власності чи права користування на землю за кожним членом фермерського господарства, яке користується цією землею.

Право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих їм раніше у користування закріплено у наведених вище ст.32 ЗК України та у ст.13 Закону України «Про фермерське господарство».

На час створення ФГ «Мрія» ні ЗК України 1990 року, ні Закон України «Про селянське (фермерське) господарство», ні інші законодавчі акти не містили норм, які б передбачали умови та порядок отримання членами фермерського господарства земельної ділянки у користування у розмірі земельної частки (паю) для подальшого отримання такої земельної ділянки у власність після того, як земельну ділянку у користування вже отримало ФГ в особі його голови. Такого порядку не існує і на сьогодні.

А відтак, посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2018р. по справі №816/1920/17 та від 14.08.2019р. по справі №818/1530/17 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки на час створення ФГ «Мрія» діяла норма, що передбачала надання земельної ділянки для створення ФГ виключно майбутньому голові ФГ, а позивачі, будучи членами ФГ «Мрія», не могли набути земельну ділянку у користування.

Враховуючи наведене, правила ч.1 ст.32 ЗК України та ч.2 ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» поширюються на позивачів та дають їм право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) із земель, раніше наданих у користування ОСОБА_4 як голові ФГ «Мрія» у довічне володіння.

Діюча на сьогодні редакція ЗК України у жоден спосіб не обмежує право громадян на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) та не встановлює додаткових умов для реалізації громадянами такого права.

Більше того, предметом спору у справі №816/1920/17, яка переглядалася Верховним Судом, було питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тоді як даний спір стосується лише надання особам дозволу на розробку проекту землеустрою.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області було відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, які не передбачені ЗК України, а тому спірні накази від 28.01.2020р. за №1264-СГ, від 28.01.2020р. за №1260-СГ, від 28.01.2020р. за №1259-СГ, від 28.01.2020р. за №1261/-СГ, від 28.01.2020р. за №1256-СГ, від 28.01.2020р. за №1266-СГ, від 28.01.2020р. за №1262-СГ є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно доводів апелянта про те, що вирішення питання про передачу земельних ділянок у власність громадян належить до дискреційних повноважень Держгеокадастру і при прийнятті оскаржуваного судового рішення про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозвіл на розробку документації із землеустрою суд фактично підмінив орган державної влади, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рекомендацією №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, визначено, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Таким чином, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи, що в межах спірних правовідносин неправомірність наказів Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою встановлено в судовому порядку, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивачів є саме зобов`язання відповідача надати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 5,42 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Мрія».

Аналогічної правової позиції з цього питання дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постанові від 02.07.2020р. по справі № 825/2228/18.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що обраний судом спосіб захисту порушених прав позивачів є обґрунтованим та таким, що відновлює їх порушені права, за захистом яких останні звернулися з даним позовом до суду.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та скасування рішення суду першої інстанції від 19.05.2020р. немає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 липня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук