Справа № 540/858/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/858/20

Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М. Дата і місце ухвалення: 27.05.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі МВС України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив:

- визнати строк, визначений ст. 122 КАС України, для звернення до суду із адміністративним позовом, пропущеним з поважних причин та поновити Одеському державному університету внутрішніх справ строк для звернення до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України;

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВСУ в Херсонській області 23.09.2011, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - Міністерства внутрішніх справ України, в особі Одеського державного університету внутрішніх справ витрати пов`язані з його утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 62 690,55 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України, в особі Одеського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 62 690 грн. 55 коп..

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 року та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог Одеського державного університету внутрішніх справ.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що на момент укладення тристороннього договору, ГУНП в Херсонській області ще не було утворено, а тому полковник ОСОБА_2 фізично не міг займати посаду т.в.о. начальника ГУНП в Херсонській області, крім того згідно інформації яка міститься в мережі інтернет, ОСОБА_3 станом на 01.09.2015 року займав посаду начальника УМВС України в Херсонській області

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано доводи відповідача, що Національна поліція не є органом виконавчої влади відповідно ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» яким визначено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» яким розмежовано поняття «органів внутрішніх справ» та «Національної поліції», а служба в органах поліції не є службою в органах внутрішніх справ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що наказом ОДУВС № 101 о/с від 17.08.2015 р. ОСОБА_1 зараховано курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ та поставлено на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання.

01.09.2015 року між Одеським державним університетом внутрішніх справи в особі ректора полковника міліції Користіна ОСОБА_4 , з одного боку, Головним управління Національної поліції у Херсонській області, з другої сторони та громадянином ОСОБА_1 з третьої сторони укладено договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, відповідно до якого відповідач зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, зокрема за відмову від подальшого проходження служби, відшкодовувати фактичні витрати, пов`язані із утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до Наказу Одеський державний університет внутрішніх справ від 05.07.2019 року №211о/с ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів та відряджено до ГУНП в Херсонській області з 06.07.2019 року.

З 06.07.2019 року позивач призначений на посаду слідчого, слідчого відділення Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУНП.

19 лютого 2020 року слідчий слідчого відділення Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області лейтенант поліції Кононенко О.В. звернувся до начальника ГУНП в Херсонській області з рапортом, в якому просив звільнити його з лав Національної поліції за власним бажанням.

Наказом начальника ГУНП в Херсонській області №43 о/с від 19.02.2020 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 слідчого, слідчого відділення Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУНП з 20.02.2020 року звільнено із служби в поліції за ст.77 ч.1 п.7 (за власним бажанням) ЗУ «Про Національну поліцію».

Одеський державний університет внутрішніх справ підготував та ознайомив відповідача з довідкою про суми коштів, які МВС України затратило на навчання в Херсонському факультеті Одеського державного університету внутрішніх справ курсанта ОСОБА_1 в сумі 62690,55 грн.

З розрахунком відповідач ознайомлений, про що ним власноручно зазначено на документі.

Вважаючи, що за відповідачем рахується заборгованість у сумі 62 690,55 грн., позивач звернувся до суду з метою стягнення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем не дотримано обов`язку відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу не менше трьох років за направленням на роботу, а тому є підстави для стягнення з ОСОБА_1 фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновкам суду першої інстанції виходячи з наступного.

Приписами ч.4 ст.74 ЗУ "Про Національну поліцію" визначено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2,4 ч.1 ст.77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2,4 ч.1 ст.77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному КМУ.

Положеннями ч.5 ст.74 ЗУ "Про Національну поліцію" передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим постановою КМУ за №261 від 12.04.2017р., передбачений механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (надалі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (надалі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (надалі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (надалі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (надалі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

У відповідності до п.2 зазначеного Порядку, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.

За правилами п.4,5,8 Порядку, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 навчався в Одеському державному університеті внутрішніх справ на підставі договору про підготовку фахівця від 01.09.2015р. укладеного між Одеським державним університетом внутрішніх справи в особі ректора полковника міліції ОСОБА_5 , Головним управління Національної поліції у Херсонській області в особі полковника Мерікова А.І. та громадянином ОСОБА_1 укладено тристоронній договір.

Відповідно до пп.2.3.1 та 2.3.6 п.2.3 вказаного Договору - «Особа» зобов`язується виконати у повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 цього Договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

На підтвердження понесених фактичних витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 позивачем надано Довідку-розрахунок, згідно якої загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, за період з 17.08.2015 року по 05.07.2019 року складає 62 690,55 грн. (а. с. 25).

Згідно з п.3.3 Договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема, є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ і протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Так, відповідно до Наказу начальника ГУНП в Херсонській області №43 о/с від 19.02.2020 року лейтенанта поліції Кононенка ОСОБА_6 Володимировича слідчого, слідчого відділення Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУНП з 20.02.2020 року звільнено із служби в поліції за ст.77 ч.1 п.7 (за власним бажанням) ЗУ «Про Національну поліцію».

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 понесених витрат на навчання.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта, що Національна поліція не є органом внутрішніх справ, а служба відповідача в органах ГУНП в Херсонській області не є службою в органах внутрішніх справ, оскільки відшкодування витрат на утримання відповідача в навчальному закладі МВС пов`язане саме із проходженням навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, а не з органом з якого фактично особа звільняється протягом трьох років після закінчення навчання.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що на момент укладення тристороннього договору, ГУНП в Херсонській області, ще не було утворено, а тому полковника ОСОБА_2 фізично не міг займати посаду т.в.о. начальника ГУНП в Херсонській області, оскільки, укладений тристоронній договір раніше не був оскаржений позивачем до суду, не був визнаний нікчемним, крім того, виконуючи договір в частині проходження навчання, ОСОБА_1 своїми діями визнав його правомірність, а, відтак, умови зазначеного договору від 01.09.2015р. підлягають виконанню сторонами, які їх підписали, про вказав суд першої інстанції і з чим погоджується колегія суддів.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Одеського державного університету внутрішніх справ та наявність підстав для їх задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції від 27.05.2020 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 липня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук