Справа № 420/800/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/800/19
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019р. ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати податкову вимогу за №5045-53 від 12.11.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона не згодна із оскаржуваною податковою вимогою ГУ ДФС в Одеській області за №5045-53 від 12.11.2018р., оскільки станом на 11.11.2018р. у неї не має і не може бути податкового боргу у розмірі 456 475,58грн.. Також, позивачка зазначає, що нарахований борг є не узгодженим і вважає що, зазначена податкова вимога винесена податковим органом протиправно, з порушенням податкового законодавства та підлягає скасуванню судом.

Посилаючись на вказане просила позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Під час розгляду даної справи по суті в суді апеляційної інстанції, судовій колегії стало відомо про часткове задоволення касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 . Скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2018р. та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6.02.2019р. по справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки, визнання протиправними дій щодо проведення перевірки і складання за її результатами акту (№1540/3943/18). Вказану справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважав, що розгляд вказаної справи (№1540/3943/18) має вирішальне значення для вирішення даної справи, а тому ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019р. провадження у даній справі було зупинено до розгляду по суті справи за №1540/3943/18.

В подальшому, у червні 2020р. представником ГУ ДФС в Одеській області подано клопотання про поновлення провадження у даній справі, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2020р. по справі за №1540/3943/18, яким відмовлено у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивачки за №5536 від 1.11.2017р., набрало законної сили та наявні підстави для поновлення провадження у справі за №420/800/19.

Так, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2020р. провадження у даній справі поновлено та призначено до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом правомірно сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмку), оскільки відповідачем доведено направлення на адресу позивачки податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим, сума податкового боргу вважається узгодженою.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судовою колегією встановлено та не спростовано матеріалами справи, що у лютому 2018р. податковим органом проведено документальну позапланову перевірку ФОП Левчук Г.Ю. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2015р. по 31.12.2016р., за результатами якої 21.02.2018р. складено Акт перевірки за №306/15-32-13-05/, у висновках якого встановлено низку порушень податкового законодавства України.

На підставі встановлених порушень, 15.03.2018р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення за №, №, №, № та №.

Вказані податкові повідомлення рішення ФОП ОСОБА_1 не оскаржувались.

В подальшому, 29.01.2019р. ФОП ОСОБА_1 отримала поштою податкову вимогу ГУ ДФС в Одеській області за №5045-53 від 12.11.2018р., у відповідності до якої, станом на 11.11.2018р., сума податкового боргу платника податків становить 456 475,58грн..

Позивачка вважає, що оскільки вона не отримувала від ДФС зазначені податкові повідомлення-рішення від 15.03.2018р. по сплаті податкових зобов`язань, а тому у неї не виникло податкових зобов`язань, які зазначені у податкових повідомлень-рішеннях, оскільки не набули статусу узгоджених сум грошових зобов`язань.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного рішення, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує його незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.15.1 ст.15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За правилами пп.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п.36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Крім того, п.36.5. ст.36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Положеннями п.1 ст.58 ПКУ передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст.54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк: граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилами п.58.2 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.

Приписами п.58.3 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п.42.4 ст.42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі, якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

У відповідності до п.59.1, 59.3. ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 23.03.2018р. податковим органом у відповідності до вищезазначених норм податкового законодавства направлялись рекомендованим листом на адресу ФОП ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 15.03.2018р. за №, №, №, № та №, що підтверджується відповідним конвертом про відправлення за №868 із повідомленням про вручення на адресу ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , з відповідною відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.124-125, 136-137).

Отже, судова колегія зазначає, що податковий орган у відповідності до вищезазначених норм податкового законодавства направляв зазначені податкові повідомлення-рішення, а тому оскаржувана податкова вимога є правомірною, оскільки сума податкового боргу вважається узгодженою.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 , оскільки ДФС діяло у відповідності до норм податкового законодавства.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 9 липня 2020р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв