Справа № 140/8456/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/8456/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач) про визнання протиправними дії щодо виплати перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року у заниженому розмірі: з 01 січня 2018 по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% перерахованої пенсії, з 01 січня 2019 року до 01 січня 2020 року щомісячно 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язання провести з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату йому пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів з вплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Волинській області та з 29 квітня 1991 року отримує пенсію за вислугу років. З 01 січня 2018 року відповідач провів перерахунок пенсії та відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) проводить виплату підвищення пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 50 відсотків, з 01 січня 2019 року у розмірі 75 відсотків і лише з 01 січня 2020 року у розмірі 100 відсотків суми підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Позивач вказує, що у зв`язку з набранням 05 березня 2019 року чинності рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 та визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» до спірних правовідносин не можуть бути застосовані приписи п.2 даної постанови при визначенні порядку та розміру виплати пенсії. Вважає, що з 01 січня 2018 року пенсія підлягала виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії, проте відповідач не провів перерахунок пенсії та не здійснив її виплату у вказаному розмірі. З огляду на викладене, вказує на протиправність дій відповідача та наявність права на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що на виконання Постанови №103 ГУ ПФУ у Волинській області було перераховано пенсію позивачеві з 01 січня 2018 року та проведено її виплату згідно вказаного порядку.

Крім того, зазначає, що Кабінет Міністрів України 14 серпня 2019 року прийняв постанову «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №804, якою врегулював порядок виплати, пенсій призначених згідно із Законом України №2262-XII та перерахованих з 1 січня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та встановив, що у 2019 році виплата здійснюється в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, а тому вимога позивача про стягнення коштів за період по 31.12.2019 включно є неправомірною.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» від 24 грудня 2019 року №1088 встановлено, що з 01 січня 2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 серпня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, пункти 1-3 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21 лютого 2018 року виключено.

Жодних інших рішень Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсії позивача в інших розмірах чи строках її виплати не приймалось.

Також зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості з ГУ ПФУ у Волинській області з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, оскільки нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Тобто у кожному випадку необхідно встановити вину пенсійного органу у невчасній виплаті грошових коштів громадянам. Однак, позивачем не надано доказів щодо невчасної виплати йому грошових коштів.

Головним управлінням було перераховано пенсію позивачу з 01 січня 2018 року на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №103 та проведено її виплату згідно вказаного порядку, тобто строк виплати пенсії не порушено. Затримки у виплаті пенсії не відбулося.

З урахуванням наведеного відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ПФУ у Волинській області про зупинення провадження у справі.

Частиною другою статті 263 КАС України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини другої статті 262 КАС України у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, розгляд справи по суті розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною другою статті 262, частиною другою статті 263 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, яка призначена з 29 квітня 1991 року, про що свідчить розрахунок на пенсію.

З 01 січня 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки уповноваженого органу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» від 21 лютого 2018 року №103.

Так, після перерахунку відповідно до Постанови №103 пенсія позивачу виплачувалася з 01 січня 2018 року у розмірі 50 відсотків підвищення пенсії та становила 6054 грн 56 коп., з 01 січня 2019 року 75 відсотків підвищення пенсії та становила 7048 грн 71 коп., з 01 січня 2020 року 100 відсотків підвищення пенсії та становила 8098 грн 54 коп.

Зазначеним перерахунком пенсії визначено, що відповідно до постанови КМУ №103 від 21 лютого 2018 підвищення пенсії складає 3872 грн 21 коп., з яких виплачується з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення: 1936 грн 11 коп.; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення: 2904 грн 16 коп.; з 01 січня 2020 року 100% щомісячно від підвищення: 3872 грн 21 коп.

05 березня 2020 року позивач звернувся в ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просив повідомити на якій підставі до розміру пенсії було застосовано пункт 2 Постанови №103.

На вказане звернення відповідач листом від 08 квітня 2020 року за №2418-2169/Р-02/8-0300/20 повідомив про те, що пунктом 2 Постанови КМУ 103 встановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50%; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75%; з 01січня 2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII, здійснюється в 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищенні пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, а постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» визначено, що з 01 січня 2020 року виплата зазначених пенсій здійснюється з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії. Діючим законодавством не передбачено проводити виплату пенсії із виключенням поетапності.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення, починаючи з 01 січня 2018 року, розміру виплати перерахованої відповідно до Постанови №103 пенсії за вислугу років протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом. Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо проведення виплати позивачу перерахованої відповідно до пункту 1 Постанови №103 пенсії з 01 січня 2018 року в таких розмірах: з 01 січня 2018 року у розмірі 50 відсотків, з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 75 відсотків підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; наявність підстав для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З наведеного слідує, що Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (із змінами, внесеними згідно з Постановою №103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №103, пунктами 1, 2 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Згідно з пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, від 13 лютого 2008 року №45, пункт 5 якого викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

Судом встановлено, що відповідач на виконання вимог Постанови №103 здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року з урахуванням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 5360 грн 00 коп., оклад за військове звання 1410 грн 00 коп., процентна надбавка за вислугу років 50 відсотків 3385 грн 00 коп., всього 10 155 грн 00 коп. Основний розмір пенсії становить 70 відсотків грошового забезпечення, тобто 7108 грн 50 коп. Підвищення пенсії становить 3872 грн 21 коп., а відповідачем виплачується: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - щомісячно 50 відсотків від суми підвищення, тобто, 1936 грн 71 коп., з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісячно 75 відсотків від суми підвищення, тобто, 2904 грн 16 коп.; з 01 січня 2020 року 100 відсотків підвищення пенсії та становила 3872 грн 21 коп.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та з цієї дати набрало законної сили, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

За правилами частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, у зв`язку із визнанням нечинним пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Враховуючи те, що відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу у період з 01 січня 2018 року по 04 березня 2019 року не мав правових підстав для неврахування та незастосування до спірних правовідносин норм статті 63 Закону №2262-ХІІ та Постанови №103. У вказаний календарний проміжок часу Постанова №103 такою, що суперечить Конституції України або вимогам закону не визнавалась та не скасовувалась, а відтак була чинною, і як наслідок, підлягала обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин.

Суд зазначає, що Постанова №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

За таких обставин дії Головного управління ПФУ у Волинській області щодо виплати позивачу перерахованої відповідно до Постанови №103 підвищеної пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 50 відсотків та з 01 січня 2019 року по 04 березня 2019 року у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання пунктів 1, 2 Постанови №103, які були чинними до 05 березня 2019 року, та у відповідача не було правових підстав діяти в інший спосіб.

При вирішенні даного спору суд також враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у зразковій справі №160/3586/19 (Пз/9901/12/19), які полягають у такому: у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вказав, що з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії. Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком суду першої інстанції, що на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії Головного управління ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.

Отже, з наведеного слідує, що із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, пункт 2 Постанови №103 втратив чинність, а тому виплата ОСОБА_1 пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії за цим пунктом постанови надалі є безпідставною, оскільки з 05 березня 2019 року позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Такий висновок також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 09 квітня 2020 року у справі №640/19928/18.

Водночас, 14 серпня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі Постанова №804, набрала чинності з 04 вересня 2019 року), якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Отже, з 04 вересня 2019 року Кабінетом Міністрів України запроваджено на 2019 рік виплату пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.

Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №2040/6740/18 зазначив, що відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в області) як територіальний орган центрального органу виконавчої влади у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому орган Пенсійного фонду України не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

З огляду на ту обставину, що Постанова №804 набрала чинності 04 вересня 2019 року та підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно.

Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» установлено, що з 1 січня 2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Одночасно виключено пункти 1-3 Постанови №103.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що саме з 01 січня 2019 року до 04 березня 2019 року та з 04 вересня 2019 року до 31 грудня 2019 року, тобто, у період дії порядків виплати пенсій, затверджених Постановою №103 та Постановою №804, останні підлягали безальтернативному застосуванню відповідачем. Однак з 05 березня 2019 року до 03 вересня 2019 року включно, тобто до дати набрання чинності Постановою №804, відповідач мав виплачувати позивачу пенсію, розраховану відповідно до Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Частиною другою статті 55 Закону №2262-ХІІ встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відтак, суд вважає, що оскільки судом встановлено протиправність дій відповідача щодо виплати за період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року перерахованої пенсії у розмірі 75 відсотків суми підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року, то захист прав позивача не обмежується шестимісячним строком звернення до суду, встановленим частиною другою статті 122 КАС України, а застосуванню підлягають положення статті 55 Закону №2262-ХІІ, який є спеціальним законом.

Вирішуючи спір в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії у заниженому розмірі станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці суд зазначає, що згідно зі статтями 1, 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону №2050-III).

Статтею 3 Закону №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі №134/87/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №140/1547/19.

Слід також зазначити, що у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №522/535/17, від 25 жовтня 2018 року у справі №420/1410/17 зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність з огляду на норми статті 4 Закону №2050-ІІІ про виплату громадянам суми компенсації у тому місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті пенсії за період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому правові підстави для їх задоволення відсутні.

Таким чином, на підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, та встановлених обставин справи, перевірених письмовими доказами, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Головного управління ПФУ у Волинській області щодо виплати 75 відсотків суми підвищення пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно та зобов`язання відповідача провести виплату пенсії позивачу за вказаний період у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року (з урахуванням виплачених сум), та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

За правилами, визначеними статтею 139 КАС України, підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись статтями 2, 139, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати у період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з врахуванням вимог пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Суддя А.Я. Ксензюк