Справа № 401/674/20
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/674/20 Провадження № 2-а/401/45/20

13 липня 2020 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря судових засідань Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шубрата Василя Вікторовича про скасування постанови серії ЕАК №1550264 від 23 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Процедура :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Заєць С.І., звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №1 батальйону №2 патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шубрата В.В. про скасування постанови серії ЕАК №1550264 від 23 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративний штраф. Крім того, позивач просив поновити йому строк звернення до суду для оскарження постанови оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав 24 березня 2020 року від державного виконавця.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 13 квітня 2020 року поновлено позивачу ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою, відкрито позовне провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

Позивач просить суд скасувати постанову відповідача серії ЕАК №1550264 від 23 вересня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Свої вимоги обгрунтував тим, що 23 вересня 2019 року о 16 год. 38 хв., він їхав в м. Кременчуці по проспекту Свободи буд. 63 керував транспортним засобом марки BMW Х6 н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився інший т.з., не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, які переходили дорогу по пішохідному переходу. Про винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення з позивача штрафу за правопорушення, йому стало відомо 24.03.2020 р. з матеріалів виконавчого провадження. Позивач зазначає, що він не погоджується з постановою відповідача, вважає себе невинуватим, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку позивача, відповідач порушив вимоги ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, виніс оскаржувану постанову без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, за відсутності достовірних, належних доказів, що підтверджують факт події та складу адміністративного правопорушення та його винуватості у вчиненні правопорушення.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що наданий відповідачем відеозапис в розумінні ст. 251 КУпАП не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, як наслідок в силу положень ч 3. 4 ст. 70 КАС України цей відеозапис є неналежним і недопустимим доказом, оскільки одержаний в порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права Правова позиція щодо належності і допустимості доказів під час розгляду справ про оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності викладена зокрема а постанові ВС від 12.02.2020 р. у справі №524/1284/17 від 13.02.2020 р. у справі 254/9716/16, від 20.12.2019 р. у справі №191/1060/17.

Крім того, в оскаржуваній постанові місцем розгляду справи зазначено "Кременчук, проспект Свободи, 63" , що не відповідає дійсності, оскільки його зупинили на вулиці Київській де і відбувалось спілкування з Відповідачем. Також, оскаружана постанова не містить посилання па пункт ПДР України, який порушив ОСОБА_1 23 вересня 2019 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду:

- копію оскаржуваної постанови відповідача у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1550264 від 23 вересня 2019 року;

- копію свідоцтва про реєстрацію т ранспортного засобу;

- копію посвідчення водія, яким позивачу надо право на керування транспортними засобами.

Позиція відповідача,поліцейського роти №1 батальйону №2 патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шубрата Василя Вікторовича.:

Відповідач позові вимоги не визнав, у відзиві зазначив, що дійсно 23 вересня 2019 року він прийняв постанову серії ЕАК № 1550264 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на водія наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 23 вересня 2019 року, близько 16 год. 38 хв., керуючи транспортним засобом BMW Х6 н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився інший т.з., не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, які переходили дорогу по пішохідному переходу, чим порушив вимоги п.п. 18.4. ПДР України.

На відеореєстратор зафіксовано, що 23.09.2019 року під час патрулювання в м. Кременчук по просп. Свободи, 63 було виявлено транспортний засіб BMW Х6 , номерний знак НОМЕР_1 , водій якого наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу перед яким зупинився інший транспортний засіб, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, які переходили дорогу по пішохідному переходу, чим порушив п.п. 18.4 ПДР України. Доводи позивача, викладені в адміністративному позові, що він не допускав порушень ПДР та твердження, що водій своїми діями не створив перешкоди або небезпечною для пішохода ситуації не заслуговують на увагу, спростовуються відеозаписом зафіксованим на відеореєстратор встановлений в службовому автомобілі, зокрема на відеозаписі зафіксовано, що пішохід впевнившись, що інші транспортні засоби зменшили швидкість та зупиняються для пропуску пішохода на пішохідному переході, починає рух, в той час як транспортний засіб під керуванням позивача, швидкості не зменшує та не зупиняється для пропуску пішохода, чим створює небезпечну ситуацію для останнього, що є порушенням п.п. 18.4 ПДР України.

На місці зупинки транспортного засобу позивача в порядку ст. 279 КУпАП відповідач представився, повідомив водія про порушення ним ПДР. Під час з`ясування фактичних обставин справи в усних поясненнях позивач не заперечував, що, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зменшив швидкість інший транспортний засіб, не зменшив швидкість та не зупинився. Доводи позивача свідчили про те, що водій в порушення п.п. 2.3 «б» ПДР України під час руху на транспортному засобі не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, суперечили вимогам п.п. 18.4 ПДР України та були направлені на уникнення адміністративної відповідальності. Водієві було роз`яснено ст. 63 Конституції України, права передбачені ст. 268 КУпАП, строки оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу. На місці розгляду справи надати письмові пояснення водій не виявив бажання, жодних клопотань не заявляв. Текст постанови про накладення адміністративного стягнення було оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи. Від отримання копії постанови водій відмовився.

Відповідач просив відмовити в задоволені адміністративного позову, оскільки постанова про адміністративне правопорушення складена відмовідно до вимог законодавства є обгрунтованою та законною.

На підтвердження заперечень відповідач надав до суду запис відеофіксації адміністративного правопорушення та розгляду ним справи 23 вересня 2019 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позов просили задовольнити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв позивача та відповідача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

23 вересня 2019 року поліцейський поліцейської роти №1 батальйону №2 патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенант поліції Шубрат В.В. виніс постанову серії ЕАК № 1550264 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постановою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. за те, що водій ОСОБА_1 23 вересня 2019 року, близько 16 год. 38 хв., керуючи транспортним засобом BMW Х6 н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився інший транспортний засіб, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, які переходили дорогу по пішохідному переходу, чим порушив вимоги п.п. 18.4. ПДР України.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ПДР України не порушував, доказів зворотного відповідачем не надано, адже він не порушував п.п.18.4 ПДР України. Також зазначив, що вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач заперечуючи проти позову, в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятої постанови надав суду відеозапис, якийнадано відповідачем до відзиву та долучений до матеріалів справи, з якого видно, що дійсно 23 вересня 2019 року о 16 год. 38 хв., водій транспортного засобу BMW Х6 н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився інший транспортний засіб, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, який переходив дорогу по пішохідному переходу, чим порушив вимоги п.п. 18.4. ПДР України.

Джерела права, оцінка суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною другою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тощо.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п.п.18.4. Правил дорожнього руху, які затверджено постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами), якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Приписами частини 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, у разі ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Висновки суду:

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало виявлення фактуненадання позивачем переваги у русі пішоходу на нерегульованих пішохідному переході.

Суд зазначає, що на підставі належних, та допустимих доказів у судовому засіданні достовірно встановлено, що 23 вересня 2019 року водій ОСОБА_1 близько 16 год. 38 хв., керуючи транспортним засобом BMW Х6 н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився інший транспортний засіб, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, який вийшов та переходив дорогу по пішохідному переходу, чим водій порушив вимоги п.п. 18.4. ПДР України.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі відповідача, водій ОСОБА_1 дійсно наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився інший транспортний засіб, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, який переходив дорогу по пішохідному переходу, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що вищезазначеного порушення не вчиняв, спростовано наданим відповідачем відеозаписами з яких видно, що дійсно наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився інший транспортний засіб, транспортний засіб BMW Х6 н.з. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_1 не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, який переходив дорогу по пішохідному переходу

Суд визнає, що постановою серії ЕАК №1550264 від 23 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на водія ОСОБА_1 на законних підставах було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 225 грн. за адміністративне правопорушення, а саме за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КпАП України.

При зупиненні транспортного засобу поліцейським достовірно встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 .

Водію ОСОБА_1 були роз`яснено поліцейським права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, заперечень та пояснень від ОСОБА_1 на місці пригоди та під час розгляду поліцейським справи не заявлялося.

Суд звертає увагу, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами:

1) факт керування ОСОБА_1 23 вересня 2019 року близько 16 год. 38 хв. в м. Кременчуці транспортним засобом BMW Х6 н.з. НОМЕР_1 ;

2) факт ненадання ОСОБА_1 переваги у русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході;

3) факт роз`яснення водієві ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, вбачається, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами - відеозаписом порушення та постановою про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2019 року, які складено відповідачем відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що відповідач довів обгрунтованість та законність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху. Разом з цим, позивач доводи відповідача не спростував, так як не довів обставин, які підтверджують відсутність складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що до позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому позов ОСОБА_1 не може бути задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення розглянута відповідачем у встановленому порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на законних підставах. Відповідач довів правомірність винесеної ним постанови в справі про адміністративне правопорушення і оскаржувана постанова є обґрунтованою і законною. Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена та підтверджується належними та допустимими доказами. Отже, оскаржувана постанова законна і обґрунтована, є правомірною, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень ч.5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 122, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в позові ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шубрата Василя Вікторовича про скасування постанови серії ЕАК №1550264 від 23 вересня 2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду упродовж десяти днів з дня отримання копії рішення, у порядку визначеному ст. 297 КАС України.

Відповідно до п.3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Світловодським МРВ УМВС 08 липня 1997 р.

Відповідач - поліцейський поліцейської роти №1 батальйону №2 патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шубрат Василь Вікторович, місце роботи за адресою : проїзд 40 років ДАІ буд.3 м.Кременчук Полтавської області.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом