Справа № 440/1436/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 р. Справа № 440/1436/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020, суддя О.В. Гіглава, по справі № 440/1436/20

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) Приймак О.В. про стягнення виконавчого збору ВП № 61433782 від 03.03.2020.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 у справі № 699/640/18 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі виконане, про що оформлено наказ командира Військової частини від 22.01.2020 № 18, який видано до відкриття виконавцем виконавчого провадження № 61433782 з примусового виконання зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 у справі №699/640/18 визнано незаконним та скасовано наказ Військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2018 № 140, поновлено ОСОБА_1 на роботі лікарем - терапевтом медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 та по сумісництву лікарем загальної практики - сімейним лікарем медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 ; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.05.2018 по 11.06.2019 в сумі 74922,66 грн, судовий збір в сумі 749,22 грн.; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі..

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.08.2019 у справі № 699/640/18 рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 699/640/18 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано постанову Черкаського апеляційного суду від 19.08.2019; залишено в силі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019.

28.01.2020 на виконання рішення від 11.06.2019 у справі № 699/640/18 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на роботі лікарем - терапевтом медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 та по сумісництву лікарем загальної практики - сімейним лікарем медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, заступником начальника Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) Приймак О.В. 03.03.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61433782 з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.01.2020 № 699/640/18, якою боржника зобов`язано протягом 10 робочих днів виконати рішення суду, та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18892 грн.

Не погодившись із постановою відповідача стосовно стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий документ боржником виконано у повному обсязі після відкриття виконавчого провадження та вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання судового рішення немайнового характеру, з огляду на що стягнення з боржника виконавчого збору є правомірним.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Так, у даному випадку виконавче провадження № 61433782 з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.01.2020 № 699/640/18 відкрито відповідною постановою відповідача 03.03.2020, яке сторонами не оскаржувалась та є чинною.

Одночасно, п. 3 зазначеної постанови передбачено стягнення з боржника - Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн.

Так, відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 4 ст. 27 зазначеного Закону визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, у виконання вищенаведених норм відповідачем винесено оскаржувану постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно розповсюдження на спірні правовідносини положень п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до яких виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню, з огляду на наступне.

Так, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян.

Частиною 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Порядок виконання рішень немайнового характеру, в тому числі і рішень про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, визначено розділом VІІІ Закону.

Відповідно до ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, порядок виконання рішення про поновлення на роботі встановлено ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Так, в обґрунтування вимог позивач, крім іншого, посилався на виконання рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 у справі № 699/640/18 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження № 61433782.

На підтвердження зазначених доводів позивачем надано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2020 № 18, пунктом 6.2 якого поновлено ОСОБА_1 з 26.05.2018 на посадах лікаря-терапевта медичного пункту (на 20 ліжок), а з 30.09.2018 лікаря медичного пункту (з стаціонаром на 20 ліжок) з посадовим окладом 3207,00 грн на місяць та лікаря загальної практики сімейного лікаря медичного пункту (на 20 ліжок), а з 30.09.2018 медичного пункту (з стаціонаром на 20 ліжок), за сумісництвом на 0,25 ставки з оплатою праці відповідно відпрацьованого часу, з посадовим окладом 3207,00 грн на місяць.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, у розумінні зазначеної правової норми повним виконанням судового рішення у спірних правовідносинах слід вважати винесення Військовою частиною наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі та одночасно внесення відповідного запису до трудової книжки.

Втім, доказів на підтвердження внесення до трудової книжки ОСОБА_1 запису про поновлення на роботі до відкриття виконавцем виконавчого провадження № 61433782 та прийняття оскаржуваної постанови позивачем не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції, що на момент відкриття виконавчого провадження № 61433782 та прийняття оскаржуваної постанови, рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 у справі № 699/640/18 про поновлення ОСОБА_1 на роботі самостійно в добровільному порядку Військовою частиною НОМЕР_1 фактично виконане не було.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав застосування у спірних правовідносинах положень п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Інших доводів в обґрунтування апеляційної скарги Військовою частиною НОМЕР_1 не заявлено.

В силу ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що виконавчий документ позивачем виконано у повному обсязі після відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем вживались заходи щодо примусового виконання судового рішення немайнового характеру, що призвело до його фактичного виконання, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є обґрунтованою та правомірною, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 по справі № 440/1436/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов