Справа № 642/2514/20
Суддя: Бородіна О. В.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/2514/20
Провадження № 2-а/642/46/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Бородіної О.В., за участю секретаря Добронос Д.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту поліції лейтенанта поліції Кірсанова Максима Вячеславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кірсанова Максима Вячеславовича незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 травня 2020 року, о 10:33 годині, він, керував автомобілем Hyundai Accent, рухаючись по вул. Римарській біля будинку №5, його зупинив патруль поліції та до його автомобіля підійшов інспектор поліції, не відрекомендувався, та попросив надати документи. ОСОБА_1 надав документи та запитав про причини зупинки. Інспектор повідомив, що він порушив правила ПДР, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в. ПДР України, зазначивши що це порушення зафіксовано на відео з його нагрудної камери. На що позивач попросив переглянути вказаний відеозапис, однак інспектор поліції відмовив йому.

ОСОБА_1 намагався пояснити інспектору, що він не порушував ПДР, та навів доводи, однак інспектор не брав їх до уваги та почав складати відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач, зазначає, що під час зупинки транспортного засобу та складанні постанови про вчинення адміністративного правопорушення, на його вимогу не було надано жодного доказу про вчинення ним порушення ПДР, йому не пояснили підстави зупинки транспортного засобу, отже він вважає, що вимога інспектора про надання йому реєстраційного документу на транспортний засіб була протиправною та безпідставною. Під час складання постанови інспектором, він вимагав надати йому можливість скористатися правовою допомогою, але йому було відмовлено.

Зазначену постанову вважає незаконною, необгрунтованою та такою, що винесена із порушенням ст. 251, ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, оскільки під час подій, права, згідно до Конституції України та КУпАП, йомуроз`яснено не було та не було вислухано пояснень водія. Також, інспектор, який підійшов до його автомобіля не представився і не зазначив, що саме він розглядає справу про адміністративне правопорушення, не пояснив в чому полягає правопорушення, чому зупинили його транспортний засіб, та чому постанову винесли саме щодо нього є невідомим. Крім того, постанова про притягнення його до відповідальності в порушення п.3 ч. 3 ст. 283 КУпАП не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Дана вимога чітко передбачена цим пунктом: «постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис», тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнята за відсутності належних та допустимих доказів його винуватості.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 15 червня 2020 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, та не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву.

Суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту поліції лейтенант поліції Кірсанов Максим Вячеславович склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП та відповідно винес постанову серії ЕАК № 2496443 про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення п.8.4.в Правил дорожнього руху України.

У вищевказаній постанові зазначено, що 07.05.2020 о 10 год. 30 хв., м. Харків, вул. Римарська, 5, водій, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4.в. ПДР-Порушення вимог заборонних знаків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного в оскаржуваній постанові, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Постанова про притягнення позивача до відповідальності в порушення п. 3 ч. 3 ст. 283 КУпАП не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Дана вимога чітко передбачена цим пунктом: «постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис».

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята за відсутності належних та допустимих доказів винуватості позивача.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в даному випадку є недоведеним.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованого відзиву на позовну заяву.

Таким чином відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, як не надано до суду і судом не досліджено жодних заперечень проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, суд приходить до висновку, що позов в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, так як ч.3 ст.286 КАС України не надає суду права постановити таке рішення за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 159, 162, 229, 243 - 246, 250, 268, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2496443 від 07.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за фактом притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А, ) сплачений судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у 10-денний строк з дня оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.07.2020

Суддя О.В. Бородіна