Справа № 344/7365/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

02 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 344/7365/16-а пров. № КДМ/А/47/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Пильо І.І.,

представника позивача Благодир С.М.,

представника заявника Тарновської І.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про роз`яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі №344/7365/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Івано-Франківська, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до голови м. Івано-Франківська, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Департаменту містобудування та архітектури виконкому Івано-Франківської міської ради з вимогами про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови м. Івано-Франківська № 296-с від 21.02.2016, поновлення на роботі на посаді заступника директора департаменту - начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради з 21.03.2016, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2016 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

04 жовтня 2017 року Львівським апеляційним адміністративним судом за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 прийнято постанову, якою апеляційну скаргу задоволено частково. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2016 року у справі № 344/7365/16-а - скасовано та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови м.Івано-Франківська №296-с від 21.03.2016 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з 22.03.2016 року. Стягнуто з виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 74 005,68 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

13 грудня 2017 року на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Опалько П.Б. про роз`яснення рішення суду по справі №344/7365/2016 від 04.10.2017, а саме роз`яснити, де саме поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування.

Вказана заява мотивована тим, що в провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області знаходиться на виконанні виконавчий лист №344/7365/2016, виданий 25.10.2017 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з 22.03.2016 року. Листом від 21.11.2017 за №835/11.1-09/13в виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було повідомлено, що у виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради не було посади начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, а посада начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування була в департаменті містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Також 25 лютого 2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про роз`яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 року по справі№344/7365/16-а, яка мотивована тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови м.Івано-Франківська №296-с від 21.03.2016 про звільнення з роботи ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з 22.03.2016 року. Вказану постанову звернено до виконання у Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано- Франківській області та 09.11.2017 відкрито виконавче провадження ВП №55111598. Згідно позовних вимог ОСОБА_2 просив поновити його на посаді заступника директора департаменту-начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудування Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради. Однак, позивача було звільнено з посади начальника управління правової робота та контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудування Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Тобто, посада начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування була в Департаменті містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, де і працював ОСОБА_1 до звільнення. Однак відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з 22.03.2016.

Звертає увагу, що виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та Департамент містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради є окремими незалежними один від одного виконавчими органами Івано-Франківської міської ради, кожна зі статусом юридичної особи. Зазначає, що у виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради немає посади начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування. Просить роз`яснити, де саме суд поновив ОСОБА_1 департаменті чи виконавчому комітеті.

Судом апеляційної інстанції неодноразово витребовувалися з суду першої інстанції матеріали справи, однак такі ним не могли бути надіслані у зв`язку з перебуванням справи на розгляді в суді касаційної інстанції і лише в червні 2020 року передані Восьмому апеляційному адміністративному суду.

Заява Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про роз`яснення судового рішення, подана старшим державним виконавцем в порядку статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції станом на час її подання із доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 р. № 2453-VI, за змістом якої якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З 03 жовтня 2018 року згідно зі статтею 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів Львівський апеляційний адміністративний суд припинив здійснювати правосуддя, правонаступником якого відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року №455/2017 Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах утворений Восьмий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Рівненську та Тернопільську області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно пунктів 10 та 12 частини 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції після 15.12.2017 (далі КАС України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити вказані заяви без задоволення.

У судовому засіданні виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради просив задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Процедура роз`яснення судового рішення в редакції КАС України після 15.12.2017 передбачена статтею 254, за правилами якої і необхідно проводити розгляд наведеної у справі заяви.

Згідно частини третьої статті 254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Переглянувши заяви про роз`яснення резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі №344/7365/2016, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 170 КАС України в редакції до 15.12.2017 якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналогічна за змістом прописана норма в оновленій редакції КАС України, де частиною 1 статті 254 встановлено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання

Зі змісту наведених положень КАС України видно, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання. Таким чином, роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

Виходячи із системного тлумачення вказаних положень, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто це спосіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності та викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Як видно зі змісту постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, то така в цілому, як і її резолютивна частина зокрема щодо визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови м.Івано-Франківська №296-с від 21.03.2016 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 , поновлення його на посаді начальника управління правової роботи та контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з 22.03.2016, є чіткою та зрозумілою, загалом постанова містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при її прийнятті, а також посилання на положення закону, якими він керувався.

Водночас, із заяв про роз`яснення судового рішення видно, що заявники просять надати роз`яснення порядку їхніх дій щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Положеннями частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України в редакції на час ухвалення апеляційним судом постанови визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тобто, поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому, повноваження суду при вирішенні трудового спору щодо поновлення працівника на попередній роботі не слід ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця. Виходячи із положень трудового законодавства незаконно звільнений працівник не поновлюється на попередній роботі лише тоді, коли повністю ліквідоване підприємство, тобто юридична особа. Проте така підстава, як видно із встановлених у справі обставин, відсутня.

Приймаючи рішення в даній справі, суд також керувався висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 4 березня 2014 року (справа № 21-8а14), від 27 травня 2014 року (справа №21-108а14), від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-484а14), у яких суд сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган мова йде фактично про його реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що, в разі відсутності посади позивача (з об`ємом повноважень, які існували на дату звільнення) роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику іншу посаду відповідно до його кваліфікації, а в разі незгоди працівника на іншу роботу, роботодавець зобов`язаний виконати судове рішення, здійснивши відповідні зміни в організації праці.

Таким чином, судовою колегією встановлено, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 344/7365/16-а не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння та роз`яснення не потребує, а наведені в заявах старшого державного виконавця обставини та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не можуть бути підставами для роз`яснення судового рішення.

Законність та обґрунтованість постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі №344/7365/16-а (апеляційне провадження №876/9987/16) підтверджується і постановою Верховного Суду від 14 травня 2020 року за наслідками перегляду її в касаційному порядку (адміністративне провадження №К/9901/20983/18, № К/9901/20984/18).

При цьому, Верховний суд лише звертає увагу на допущену судом апеляційної інстанції помилки у зазначенні назви посади, на якій позивач підлягає поновленню. Втім на переконання Верховного Суду така помилка, не є порушенням, яке призвело до ухвалення незаконного рішення, а лише є підставою для виправлення в допущеному судовому рішенні описки в порядку визначеному адміністративним процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає, що обставини, необхідні для реалізації інституту роз`яснення судового рішення, відсутні.

Суд також зауважує, що заявники фактично просять роз`яснити порядок та механізм виконання постанови суду, а не саму постанову. Проте, встановлення порядку виконання рішення суду положеннями ст. 254 КАС України не передбачено як підставу для роз`яснення судового рішення.

Приймаючи до уваги наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяв про роз`яснення резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі №344/7365/16-а (апеляційне провадження №876/9987/16).

Керуючись статтями 254, 313, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяв Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про роз`яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі №344/7365/16-а відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді М. П. Кушнерик
В. В. Ніколін

Повний текст ухвали складено 10.07.2020