Справа № 360/1892/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1892/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарової О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Ранкара» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в сумі 3000,01 грн,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Луганській області (далі позивач, ГУ ДПС у Луганській області) до товариства з обмеженою відповідальністю «Ранкара» (далі відповідач, ТОВ «Ранкара»), в якій позивач просить:

- з податку на додану вартість в сумі 1980,01 грн, з яких 930,00 грн основного платежу та 1050,01 грн штрафних санкцій з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника та рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ на користь Державного бюджету України;

- з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1020,00 грн штрафних санкцій з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на користь Державного бюджету України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває за основним місцем обліку в Рубіжанському управлінні Головного управління ДПС у Луганській області, як платник податків та зборів з 29.11.2017. ТОВ «Ранкара» не сплачувало до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань, що призвело до виникнення у підприємства податкового боргу на загальну суму 3000,01 грн.

З податку на додану вартість на загальну суму 1980,01 грн, в тому числі з основного платежу 930,00 грн, штрафних санкцій 1050,01 грн; - самостійно поданої відповідачем податкової звітної декларації з ПДВ від 2l.05.2018 за № за квітень 2018 року на суму 930,00 грн, граничний термін сплати 30.05.2018; - податкового повідомлення-рішення форми «Н» від 14.09.2018 № , прийнятого ГУ ДФС у Луганській області за результатами акту перевірки від 31.07.2018 № 3379/12-32-12-05/41764943 податкової звітності з ПДВ з питань своєчасності: реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за березень-квітень 2018 року на суму 880,01 грн, граничний термін сплати 07.10.2018; - податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 08.10.2018 № , прийнятого ГУ ДФС у Луганській області за результатами акту перевірки від 29.08.2018 № 3592/12-32-12-05/41764943 з питань своєчасності подання податкової звітності за липень 2018 року на суму 170,00 грн, граничний термін сплати 23.10.2018.

З податку на прибуток податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 04.07.2019 № , прийнятого ГУ ДФС у Луганській області за результатами акту перевірки від 10.05.2019 № 517/12-32-51-05/41764943 з питань неподання податкової декларації за 2018 рік на суму 1020,00 грн, граничний термін сплати 15.07.2019.

Відповідачем з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 ПК України надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 29.11.2018 № 3780-51, яка відповідно до поштового повідомлення вважається врученою 04.12.2018.

Відповідач зазначає, що незважаючи на вжиті заходи, податковий борг відповідача залишається несплаченим.

Ухвалою суду від 15 травня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі суд вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 30-31).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранкара» (ідентифікаційний код 41764943) зареєстроване юридичною особою, знаходиться в м. Рубіжне Луганської області та перебуває на обліку у ДПІ м. Рубіжне Рубіжанського управління Головного управління ДПС у Луганській області як платник податків, про що свідчать витяги з реєстраційних та облікових даних платника податків та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 лютого 2020 року № (арк. спр. 42-44).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. п. 49.18.1);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (п. п. 49.18.2);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п. п. 49.18.3);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (п. п. 49.18.4);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб підприємців протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п. п. 49.18.5).

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

У відповідності із пунктом 202.1 статті 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом по податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Податкова декларація з податку на додану вартість згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У відповідності до підпункту 120-1.1. статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранкара» з 21 грудня 2017 року зареєстровано платником податку на додану вартість з присвоєнням індивідуального податкового номеру 20, про що свідчать дані Реєстру платників податку на додану вартість на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv) (арк. спр. 45).

31 липня 2018 року посадовою особою Головного управління ДФС у Луганській області проведено камеральну з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за період березень 2018 року квітень 2018 року, за результатами якої складено акт від 31 липня 2018 року № 3379/12-32-12-05/41764943, у висновках якого встановлено несвоєчасну реєстрацію ТОВ «Ранкара» податкових накладних та/або розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних передбачена пунктом 120.1-1 стаття 120-1 Податкового кодексу України (арк. спр. 7).

На підставі акта перевірки від 31 липня 2018 року № 3379/12-32-12-05/41764943 Головним управлінням ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 14 вересня 2018 року № , яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 10% в розмірі 880,01 грн (арк. спр. 9-10).

14 вересня 2018 року податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 14 вересня 2018 року № з розрахунком було направлене позивачем на податкову адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням та повернуто на адресу позивача з причин не вручення відповідачу (арк. спр. 11).

29 серпня 2018 року посадовою особою Головного управління ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2018 року, за результатами якої складено акт від 29 серпня 2018 року № 3592/12-32-12-05/41764943, у висновках якого встановлено несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Ранкара» за липень 2018 року, відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 стаття 120 Податкового кодексу України (арк. спр. 12).

На підставі акта перевірки від 29 серпня 2018 року № 3592/12-32-12-05/41764943 Головним управлінням ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 08 жовтня 2018 року № , яким до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі 170,00 грн (арк. спр. 14).

09 жовтня 2018 року податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 08 жовтня 2018 року № з розрахунком було направлене позивачем на податкову адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням та повернуто на адресу позивача з причин закінчення встановленого строку зберігання (арк. спр. 15).

Також на виконання вимог пункту 54.1 статті 54 та пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України відповідачем до Рубіжанської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області подано:

- податкову декларацію від 21 травня 2018 року № за квітень 2018 року на суму 930,00 грн (по строку сплати до 30 травня 2018 року) (арк. спр. 18).

В порушення вимог пунктів 57.1, 57.3 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України відповідач протягом 10 календарних днів грошові зобов`язання самостійно не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг в загальній сумі 1980,01 грн, про що свідчить інтегрована картка платника з податку на додану вартість за 2018-2019 роки (арк. спр. 5, 6).

Таким чином, податковий борг з податку на додану вартість, заявлений до стягнення у даній справі, складає 1980,01 грн (930,00 грн (основного платежу) + 1050,01 грн (штрафні санкції)).

Порядок справляння податку на прибуток підприємства регламентований Розділом ІІІ Податкового кодексу України.

Статтею 137 Податкового кодексу України визначено порядок обчислення податку на прибуток підприємств та сплати, зокрема:

- податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу (пункт 137.2);

- податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду (пункт 137.4);

- річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку: платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи (підпункт «а» пункту 137.5).

10 травня 2019 року посадовою особою Головного управління ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку відповідача з питань неподання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за період 2018 рік, за результатами якої складено акт від 10 травня 2018 року № 517/12-32-51-05/41764943, у висновках якого встановлено неподання платником податків податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік (арк. спр. 19).

На підставі акта перевірки 10 травня 2018 року № 517/12-32-51-05/41764943 Головним управлінням ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 10 травня 2019 року № , яким до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн (арк. спр. 21).

02 жовтня 2019 року податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 25 вересня 2018 року № направлене позивачем на податкову адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням та повернуто на адресу позивача з причин не вручення відповідачу (арк. спр. 22).

В порушення вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України відповідач протягом 10 календарних днів грошові зобов`язання самостійно не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг в сумі 1020,00 грн, про що свідчить інтегрована картка платника з податку на додану вартість за 2019 рік (арк. спр. 18).

Таким чином, податковий борг з податку на прибуток, заявлений до стягнення у даній справі, складає 1020,00 грн (грошові зобов`язання, самостійно визначені контролюючим органом).

Наявність у ТОВ «Ранкара» податкового боргу в розмірі 3000,01 грн, у тому числі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1980,01 грн; з податку на прибуток в розмірі 1020,00 грн станом на час розгляду даної справи підтверджена розрахунками податкового боргу (арк. спр. 5, 17) та інтегрованою карткою платника податків за вказаними видами платежів за 2018-2019 роки (арк. спр. 6, 18).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Головним управлінням ДФС у Луганській області на адресу ТОВ «Ранкара» надіслано податкову вимогу форми «Ю» від 29 листопада 2018 року № 3780-51 (арк. спр. 23).

Оскільки податкова вимога від 29 листопада 2018 року № 3780-51 є чинною (доказів про скасування або відкликання податкової вимоги суду не надано), суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

З вищевикладеного слідує, що у межах спірних правовідносин контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини є Головне управління ДПС у Луганській області.

Враховуючи, що відповідачем за час розгляду даної справи податковий борг у загальному розмірі 3000,01 грн не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Головне управління ДПС у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 205, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області (місце знаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Ранкара» (місце знаходження: 93010, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, буд. 38, ) про стягнення податкового боргу в загальному розмірі 3000,01 грн задовольнити повністю.

Стягнути на користь Державного бюджету України кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Ранкара» за податковим боргом у загальному розмірі 3000 (три тисячі) гривень 01 копійка, в тому числі:

- за податковим боргом з податку на додану вартість в сумі 1980 (одна тисяча вісімдесят) гривень 01 копійка з рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю «Ранкара», та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

- за податковим боргом з податку на прибуток в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень з рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю «Ранкара».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова