Справа № 260/575/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2020 року м. Ужгород№ 260/575/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання - Попович М.М.,

за участю:

позивач - не з`явився,

представник відповідача 1 - не з`явився,

представник відповідача 2 - не з`явився,

представник третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області; Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - Головне управління ДПС у Закарпатській області, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі відповідач 1, Перечинська РДА), в якій просить: визнати протиправним та скасувати запис від 19.12.2013 року №0002024 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в кінці листопада 2019 року, отримавши вимогу ГУ ДПС у Закарпатській області про сплату боргу дізнався про те, що позивач перебуває на обліку у податковій інспекції як фізична особа-підприємець. З`явившись до Перечинського відділення Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області дізнався, що 19 грудня 2013 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з`явився запис за № 0002024 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця. Позивач вказує, що 03.03.2020 року отримав від державного реєстратора витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №25176558 про те, що 19.12.2013 було включено позивача до вказаного реєстру як фізичну особу-підприємця. Проте, позивач вказує, що у лютому 2003 року припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується записом у журналі скасування реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб та позивач жодного разу з того часу не звертався з заявою про включення відомостей до ЄДР.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

22 квітня 2020 року відповідачем 1 до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з наступним. Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців райдержадміністраціями здійснювалась до 01 липня 2013 року (набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України» від 16 жовтня 2012 року № 5461-IV). З 01 липня 2013 року по 23 квітня 2016 року державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців здійснювали державні реєстратори районних управлінь юстиції. А відтак, Державні реєстратори райдержадміністрації щодо ОСОБА_1 з 23 квітня 2016 року жодних реєстраційних дій не проводили. Запис № 0002024 «про включення відомостей про фізичну особу підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним» внесений 19 грудня 2013 року в ЄДР в період коли до повноважень райдержадміністрацій не входила державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року було залучено Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області (далі відповідач 2, ГТУЮ у Закарпатській області) до участі у даній справі в якості співвідповідача.

Відповідач 2 - Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з наступним. У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» ліквідовано реєстраційну службу Перечинського районного управління юстиції, однак Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області не є правонаступником Реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції, а отже не може нести будь-яку відповідальність за її дії.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року було залучено до розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДПС у Закарпатській області.

09 липня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи. Зазначає, що відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості стосовно позивача, що містяться у Єдиному державному реєстрі, не визнано недостовірними, а від так у спорі такі вважаються достовірними і доказів протилежного позивачем не надано. Таким чином переконаний, що враховуючи зміст наведених норм, а також наявність в єдиному державному реєстрі відомостей про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , свідчить що позивач весь час був діючим суб`єктом господарювання та станом на час виникнення спірних правовідносин між ним та ГУ ДПС у Закарпатській області перебував у статусі фізичної особи-підприємця.

У судове засідання сторони не з`явились.

30 червня 2020 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники відповідачів та третьої особи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неприбуття суд не повідомили.

Як визначено ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що неявка у судове засідання представників відповідачів та третьої особи не перешкоджає судовому розгляду справи, на думку суду, наявні підстави для проведення судового засідання, у відсутності таких.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до листа Перечинської РДА Закарпатської області від 02.03.2020 року №П-44/04-12 вказано, що згідно із записом 0247 у журналі скасування реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб 21.02.2003 року було скасовано державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі його заяви.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Реєстраційною службою Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 19 грудня 2013 року щодо ОСОБА_1 було внесено запис № 0002024 «про включення відомостей про фізичну особу підприємця з відміткою про те, що його свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним».

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» Перечинське районне управління юстиції Закарпатської області було ліквідовано.

Таким чином, судом встановлено, що Перечинською районною державною адміністрацією було скасовано державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 , однак Реєстраційною службою Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, яка була ліквідована, 19 грудня 2013 року було внесено запис № 0002024 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що його свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним.

На момент скасування державної реєстрації позивача питання реєстрації фізичних осіб-підприємців були врегульовані нормами Закону України «Про підприємництво» № 698-XII від 07 лютого 1991 року (далі по тексту Закон України № 698-XII) та Положенням про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 25 травня 1998 року (далі по тексту Положення № 740).

Відповідно до статті 8 частини 1 Закону України № 698-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності, крім об`єднань юридичних осіб, що здійснюють свою діяльність в Україні на умовах угод про розподіл продукції, проводиться у виконавчому комітеті міської, районної в місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб`єкта, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із статтею 8 частиною 3 Закону України № 698-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, які мають намір здійснювати підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, подають реєстраційну картку встановленого зразка, яка є водночас заявою про державну реєстрацію, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів і документ, що засвідчує внесення плати за державну реєстрацію.

Статтею 8 частиною 18 Закону України № 698-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що скасування державної реєстрації здійснюється за заявою власника (власників) або уповноважених ним (ними) органів чи за особистою заявою підприємця-громадянина, а також на підставі рішення суду в разі, зокрема, неподання протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності згідно з законодавством.

Статтею 8 частиною 20 Закону України № 698-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) покладено обов`язок на орган державної реєстрації в десятиденний термін повідомити відповідні державні податкові органи та органи державної статистики, органи Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Пенсійного фонду України про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

Статтею 8 частиною 21 Закону України № 698-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що скасування державної реєстрації позбавляє суб`єкта підприємницької діяльності статусу юридичної особи і є підставою для виключення його з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України.

Порядок державної реєстрації та перереєстрації суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, за винятком окремих видів суб`єктів підприємницької діяльності, для яких законами України встановлено спеціальні правила державної реєстрації, а також порядок скасування державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності на момент виникнення спірних правовідносин регулювався нормами Положення.

Так, відповідно до пункту 33 Положення № 740, скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи здійснюється органом державної реєстрації за заявою підприємця-громадянина, а також на підставі рішення суду (господарського суду), в тому числі, неподання протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності згідно із законодавством.

Згідно норм пункту 37 Положення скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи здійснюється шляхом виключення його з Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності на підставі, зокрема, особистої заяви підприємця-громадянина або рішення суду (господарського суду) у випадках, передбачених законодавством.

Орган державної реєстрації у 10-денний термін повідомляє відповідні органи державної податкової служби та державної статистики про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності (пункт 38 Положення № 740).

Таким чином, суд констатує, що державна реєстрація фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 була скасована, що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Реєстраційною службою Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 19 грудня 2013 року щодо ОСОБА_1 внесено запис № 0002024 «про включення відомостей про фізичну особу підприємця з відміткою про те, що його свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним».

Позивач стверджує, що після скасування у лютому 2003 року державної реєстрації фізичної особи, жодного разу про проведення її реєстрації чи перереєстрації як фізичної особи-підприємця не звертався.

Жодних доказів на спростування даного твердження та на обґрунтування прийнятого рішення під час розгляду даної адміністративної справи в суді відповідачами не надано.

15 травня 2003 року Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV, який набув чинності 01 липня 2004 року, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (далі по тексту Закон України № 755-IV).

Згідно зі статтею 1 частини 1 пункту Закону України № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 4 частини 1 Закону України № 755-IV, державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; державної реєстрації за заявницьким принципом; прийняття документів для державної реєстрації та здійснення державної реєстрації за принципом екстериторіальності в межах України; єдності методології державної реєстрації; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Нормами статті 42 Закону України № 755-IV визначено, що для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має реєстраційний номер облікової картки платника податків, або уповноважена нею особа повинна подати особисто (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання перелік документів, визначених ч. 1 цієї статті Закону, в тому числі, заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця.

Відповідно до статті 42 частини 5 Закону України № 755-IV, документи, які подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, приймаються за описом, копія якого в день надходження документів видається (надсилається поштовим відправленням) заявнику з відміткою про дату надходження документів. Дата надходження документів на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця вноситься до журналу обліку реєстраційних дій.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, які регулюють відносини, що виникають у сфері державної реєстрації фізичних осіб-підприємців, які були чинні як на момент скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , так і на момент включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним, які включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19 грудня 2013 року № запису: 0002024, суд дійшов висновку про відсутність законодавчо встановленої підстави для внесення такого запису після скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає протиправним включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію, вважається недійсним, які включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19 грудня 2013 року №0002024.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 245 частини 4 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до статті 35 частини 1 Закону України № 755-IV суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 частини 1 пункту 14 абзацу 4 Закону України № 755-IV, суб`єктами державної реєстрації виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси, акредитовані суб`єкти - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відповідальність за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть суб`єкти державної реєстрації, зокрема районні державні адміністрації.

Таким чином, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є необхідність визнати протиправним та скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис від 19 грудня 2013 року № 0002024, яким включено відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію, вважається недійсним.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов необхідно задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 139 частини 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, 16, ), Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії про визнання протиправним та скасування запису - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати запис від 19.12.2013 року №0002024 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м.Перечин, пл.Народна, буд.16, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 липня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич