Справа № 817/1170/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року

м. Київ

справа № 817/1170/16

адміністративне провадження № К/9901/27490/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

секретар судового засідання - Титенко М.П.,

за участю:

представника позивача - Горєлова О.Л.,

представника відповідача - Цісар Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників Державної податкової служби на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 (колегія суддів у складі: Г.І. Майор, А.Ю. Бучик, С.М. Шевчук) у справі № 817/1170/16 за позовом Приватне акціонерного товариства "Рівнеазот" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «РІВНЕАЗОТ» (далі - Товариство) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - ДФС) у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2016.

Обґрунтовуючи позов зазначає, що у відповідача відсутні правові підстави для застосування до нього штрафних санкцій за відсутність своєчасної реєстрації податкових накладних за звітний період, оскільки відповідальність за таке порушення встановлене ст. 120-1 ПК України, але порядок застосування штрафних санкцій за вказаний період не був затверджений у встановленому законом порядку.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 (суддя - Сало А.Б.) у задоволенні адміністративного позову відмовлено, у зв`язку із тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки своєчасності реєстрації Товариством податкової накладної, винесене контролюючим органом у межах своєї компетенції та у спосіб передбачений чинним законодавством, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Натомість суд апеляційної інстанції, постановою від 30.11.2016 рішення суду першої інстанції скасував, позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДФС від 15.07.2016 № .

Задовольняючи позов суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідачем проведено камеральну перевірку з істотним порушенням строку, встановленого пункту 200.10. статті 200 ПК України. Відповідно до пункту 120-1.3 статті 120-1 ПК України (в редакції від 20.09.2015) порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Таким органом є Міністерство фінансів України, яке до 01.01.2016 не затвердило вказаний порядок. Оскільки Законом України №909-VІІІ виключено необхідність застосування контролюючими органами Порядку застосування штрафних санкцій, як наслідок лише з 01.01.2016 останні мають повноваження застосовувати та нараховувати штрафні санкції, які передбачені пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України без застосування такого Порядку.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає, що суди не правильно застосували положення ПК України в частині, що стосується обов`язку Товариства своєчасно реєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр). Порушення граничного терміну не виконання такої діє є наслідком застосування до платника штрафної санкції у відповідному розмірі, з урахуванням часу такої затримки. Також доводить суду, що суд апеляційної інстанції невірно застосував положення статті 200 ПК України в частині часу за який можна проводити камеральну перевірку щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

В письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу, які надійшли ще до Вищого адміністративного суду України позивач просив про залишення її без задоволення, а оскаржуваного рішення - без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи й правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що ДФС проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації Товариства в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних за період з 01.11.2015 по 30.11.2015.

За результатами перевірки податковим органом складено акт №832/28-10-41-3/0567824 від 22.06.2016, в якому вказано про порушення позивачем п.201.10 ст.201 розділу V ПК України, а саме реєстрація податкової накладної з порушенням законодавчо встановлених термінів до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 18173708,24 грн.

На підставі акту перевірки 15.07.2016 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого за звітний період листопад 2015 року встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 ПК України, застосовано штраф 10 % у сумі 1817370,82 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2016 незаконним та необґрунтованим позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який був задоволений судом апеляційної із названих підстав.

Касаційний суд, розглядаючи касаційну скаргу відповідача в межах її доводів, вважає висновки суду апеляційної інстанції про незаконність податкового повідомлення-рішення помилковим, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а відтак таке судове рішення не є такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 КАС України.

ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2016) серед інших обов`язків платників податків передбачено і обов`язок складати звітність, що стосується обчислення та сплати податків і зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Кодексу) та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Кодексу).

Відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2016) Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Згідно з абз. 1 пункту 120-1.1 статті 120 ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2016) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Аналіз наведених вище правових норм, дає підстави для висновку, що порушення платником терміну реєстрації податкових накладних, встановленого у абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2016), є підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120 цього Кодексу.

Як вбачається з судових рішень судів попередніх інстанцій, позивачем не заперечується факт, що за листопад 2015 року ним було виписано та зареєстровано з порушенням термінів реєстрації податкову накладну на загальну суму ПДВ 18173708,24 грн.

Верховний Суд дотримуючись вже усталеної позиції Верховного Суду, яка викладена за результатами розгляду аналогічних справ, зокрема постанова від 21.03.2018 (справа №804/3762/17) та від 08.05.2018 (справа №805/808/17-а) зазначає про помилковість висновків про те, що фінансові санкції, які передбачені статтею 120-1 ПК України за виявлене відповідачем порушення по своєчасності реєстрації ним податкової накладної мали бути затверджені Міністерством фінансів України, яке відповідній Порядок не розробило, вважає за необхідне зазначити наступне.

У період порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкової накладної, пунктом 120-1.3 статті 120-1 ПК України передбачалось, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII названий пункт статті 120-1 ПК України було виключено.

Суд з цього приводу вважає за необхідне відзначити, що прийняття чи не прийняття Порядку застосування штрафних санкцій (штрафу), передбачених статтею 120-1 ПК України за порушення 15-денного терміну реєстрації податкових накладних, не може впливати на дію вказаної норми ПК України або скасовувати її дію. Відсутність порядку застосування штрафних санкцій не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої ПК України за несвоєчасну реєстрацією податкових накладених та не свідчить про відсутність у податкового органу повноважень щодо застосування штрафних санкцій за вказане порушення, передбаченого вказаним Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII не було ані введено нових видів відповідальності за порушення податкового законодавства, ані збільшено розмір відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Фактично, цим законом було змінено лише процедуру застосування штрафних санкцій, що не може вважатись погіршенням становища платника податків. Отже відповідач, приймаючи спірне рішення не допустив порушень статті 58 Конституції України згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, у відповідності до приписів пункту 201.1 статті 201 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із пунктом 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Оскільки під час перевірки встановлено, що податкова накладна від 01.11.2015 зареєстрована 20.11.2015 з граничним терміном її реєстрації 16.11.2015, тобто з порушенням 15-денного строку, то нарахування податковим органом штрафних санкцій є правомірним.

Згідно частини першої ст. 75 ПК України (в редакції на час здійснення перевірки), - контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 75.1.1 цієї статті встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відтак, під час камеральної перевірки здійснюється перевірка даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, в тому числі даних Єдиного реєстру податкових накладних.

Під час проведення камеральної перевірки по даній справі податковим органом використано реєстр податкових накладних бази даних ДФС, та встановлено порушення строку реєстрації податкової накладної № 145 від 01.11.2015 р., що є податковим правопорушенням відповідно до ст. 109 ПК України.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку про порушення відповідачем строку проведення камеральної перевірки, встановленого п.п. 200.10 статті ПК України.

Разом з тим, Верховний Суд зазначає, що наведеною статтею 200 ПК України (в редакції чинний на час проведення камеральної перевірки) передбачений порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. Згідно із абз. 1 пункту 200.10 статті 200 ПК України (в редакції чинний на час проведення камеральної перевірки) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Як вже зазначалось - податковий орган здійснив камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних. Питання щодо своєчасності подання декларацій позивачем не було предметом зазначеної перевірки, а тому строки проведення такої, які обумовлені пунктом 200.10 статті 200 ПК України не підлягають застосуванню.

З таких підстав, судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини по справі, а висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильними, і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Підсумовуючи наведене Суд приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби задовольнити.

2. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 скасувати, та залишити в силі постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 р.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко І.А. Васильєва С.С. Пасічник