Справа № 623/5104/19
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/5104/19
Номер провадження 2-а/623/9/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Яценка Артема Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Яценка Артема Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що в грудні 2019 року на його адресу з Ізюмського міськрайонного суду надійшов судовий виклик у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення 15.09.2019 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 12.12.2019 року рішенням Ізюмського суду дану справу було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення. В ході судового розгляду даної справи та ознайомлення з її матеріалами він з`ясував, що того ж дня поліцейським Яценком А.В. було винесено Постанову серії ДП18№ 100130 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,в якій зазначено, що порушив низку правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, а саме: керував мопедом «УАМАНА» без номера, не мав посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким Т/З, не був зареєстрований у відповідному порядку в органах МВС та без мотошолому, чим порушив вимоги 2.1. «а», 2.3 «г» та 30.1., чим скоїв правопорушення,передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. На нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.Вказану постанову вважає незаконною та просить її скасувати.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви, наданої представником позивача, просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач поліцейський СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Яценко А.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 126 КАС України, причини своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

За встановлених обставин суд розглядає справу у відсутність сторін та вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 15.09.2019 року поліцейським СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Яценком А.В. винесено постанову серії ДП18 № 100130 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. з підстав того, що 15.09.2019 року о 16-30 год. в м. Ізюм пров. Георгіївський водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом «YАМАНА» б/н; який не мав посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким т/з; також не був зареєстрований у відповідному порядку в органах МВС та без мотошолому, чим порушив вимоги 2.1.«а», 2.3«г» та 30.1, чим скоїв правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, того що позивачем дійсно скоєне зазначені правопорушення, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Наявна у справі постанова не дає підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відсутнє в постанові посилання на докази, які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тому, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, та пояснень з приводу підстав та мотивів притягнення останнього до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано, суд приходить висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Окрім того, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи його наступним: оскаржувана постанова була складена 15.09.2019 року, проте її копія не була надана позивачу. Копію постанови отримав від органу виконавчої служби 18.12.2019 року, а позов подано до суду 26.12.2019 року.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення і не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, справа закриттю, а строк на оскарження постанови - поновленим.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, ч. 1 ст. 126, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 245, 246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 100130 від 15.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постанову серії ДП18 № 100130 від 15.09.2019 року, винесену поліцейським СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Яценком А.В. та накладення на останнього штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати і справу закрити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 3 розд. VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки, зокрема, визначені ст. 169 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя П. П. Винниченко