Справа № 380/5217/20
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5217/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

09 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця Львівського виконавчого округу Білецького Ігоря Мироновича, Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність та дії приватного виконавця Львівського виконавчого округу Біленького Ігора Мироновича у виконавчому провадженні №61245673, місце здійснення діяльності: 79013, м.Львів, вул.Київська, буд.1;

- зобов`язати приватного виконавця Львівського виконавчого округу Біленького Ігора Мироновича, місце здійснення діяльності: 79013, м.Львів, вул.Київська, буд.1, невідкладно передати виконавче провадження №61245673 приватному виконавцю Львівського виконавчого округу Маковецькому Зоряну Вікторовичу, адреса здійснення діяльності: 79013, м.Львів, вул.Степана Бандери, буд.6, для приєднання до зведеного виконавчого провадження №56737606.

Одночасно з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову до вирішення даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили шляхом:

1) заборонити приватному виконавцю Львівського виконавчого округу Біленькому Ігорю Мироновичу (місце здійснення діяльності: 79013. м.Львів. вул.Київська, буд.1) вчиняти будь-які дії, в тому числі виконавчі дії щодо боржника у виконавчому провадженні №61245673, направлені на реалізацію через систему прилюдних (електронних) торгів «СЕТАМ» наступного нерухомого майна:

- земельної ділянки. загальною площею 0.3494 га, кадастровий помер №:06:018:0128, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01 та належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 );

- будівлі лазні-пральні загальною площею 543.7 га, що позначені на плані літерами Al, А- 1, та котельні, площею 134.3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01 та належать на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 );

2) заборонити Державному підприємству «СЕТАМ» (01001, м.Київ, вулСтрілецька, 4-6, код за ) вчиняти будь-які дії з проведения електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з реалізації наступного нерухомого майна в межах виконавчого провадження №61245673:

- земельної ділянки. загальною площею 0.3494 га, кадастровий номер №:06:018:0128, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01 та належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 );

- будівлі лазні-пральні загальною площею 543.7 га, що позначені на плані літерами Al, А- 1, та котельні, площею 134.3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01 та належать на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ); в тому числі підписувати протокол електронних торгів, проводити розрахунки за продане майно, складати акт про проведенні електронні торги.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вчинення дій з реалізації арештованого майна, зокрема проведення торгів, призначених на 13.07.2020 року, та як результат, відчуження нерухомого майна фактично унеможливлять виконання рішення суду за результатами розгляду позовної заяви, у разі задоволення такої. З огляду на викладене, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, які стосуються предмету позову та є співмірними до заявлених позовних вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При вирішенні даної заяви суд враховує наступне.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 31.05.2017 року, яке набрало законної сили 21.05.2018 року, у справі №462/2589/14-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за участю третьої особи ОСОБА_5 , вирішено стягнути із ОСОБА_2 :

на користь ОСОБА_6 3729796,58 грн боргу та 1218 грн судового збору;

на користь ОСОБА_1 2398400,83 грн боргу та 1218 грн судового збору;

на користь ОСОБА_4 5948789,47 грн боргу та 1218 грн судового збору.

На підставі виконавчих листів №462/2589/14-ц від 25.06.2018 року, виданих Залізничним районним судом м.Львова, 09.07.2018 року приватним виконавцем Львівського виконавчого округу Маковецьким З.В. відкрито виконавчі провадження №56735305 та №56737606, та того ж дня об`єднано у зведене виконавче провадження №56737606. Також до вказаного зведеного виконавчого провадження 02.03.2020 року приєднано виконавче провадження №61431414.

Між ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_5 укладено договір дарування щодо відчуження земельної ділянки площею 0,3494 га, кадастровий номер :06:018:0128, що розташована по АДРЕСА_3 Пілотів АДРЕСА_1 : будівлі лазні-пральні, площею 543,7 кв.м, що позначена на плані літерами А-1 та А-l та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані по вул.Пілотів, АДРЕСА_1 у м. АДРЕСА_1 .

Вважаючи, що такий договір укладено з метою уникнення виконання зобов`язання перед позивачем, останній звернувся до Залізничного районного суду м.Львова з позовом про визнання фіктивним договору дарування нерухомого майна та земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова в цивільній справі №462/2990/14-ц від 12.05.2014 року вжито заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер №461013600:06:018:0128; будівлі лазні-пральні та котельні, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції внесено відповідні відомості у Реєстр обтяжень нерухомого майна за №5657095, №6177179 та №5657286.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.12.2018 року у справі №462/2990/14-ц, залишеному без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28.01.2020 року та ухвалою Верховного Суду від 06.03.2020 року, задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання договору фіктивним: визнано недійсним договір дарування нерухомого майна та земельної ділянки, укладений 02.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., зареєстрований в реєстрі за №1031.

02.03.2020 року приватний виконавець Маковецький З.В. звернувся до Залізничного районного суду м.Львова з поданням про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , зокрема на нерухоме майно, зазначене вище, на яке було накладено арешти в порядку ст.440 Цивільного процесуального кодексу України.

30.04.2020 року Залізничним районним судом м.Львова у справі №462/1399/20 задоволено дане подання та звернуто стягнення на нерухоме майно.

24.03.2020 року нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Київського нотаріального округу Воробей Т.П. припинено обтяження №5657095, №6177179 та №5657286.

Як зазначено позивачем у заяві: «нотаріусом повідомлено, що дослідженням файлів свого службового комп`ютера, нею встановлено ознаки несанкціонованого доступу до персонального комп`ютера та внесення відповідних відомостей з нього до відповідних реєстрів обтяжень нерухомого майна, яке вчинене з території Львівської області. Станом на 31.03.2020 року ці рішення нотаріусом анульовано, як безпідставні».

Крім цього, 25.03.2020 року державним виконавцем Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Бузніцькою Т.Г., аналогічно припинено обтяження №16070562, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №52040500 від 25.08.2016 року, обтяжувачем по якому був Залізничний ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області.

Як зазначено позивачем у заяві: «згідно повідомлення державного виконавця Бородянського районного відділу виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Бузніцької Т.Г., отриманого 31.03.2020 року під час телефонної розмови з нею, рішення №51771820. яким припинено обтяження №116070562, нею також не приймалося та до відповідного реєстру не вносилося. Станом на 31.03.2020 року це рішення виконавцем анульоване як безпідставне. Вважає, що до автоматизованої системи вчинено несанкціонований доступ сторонніми особами».

З Єдиного реєстру боржників позивачу стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця Львівського виконавчого округу Біленького І.М. перебуває виконавче провадження №61245673 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ОСОБА_8 , по якому 11.02.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З офіційного веб-сайту ДП «СЕТАМ» позивачем встановлено, що приватним виконавцем Біленьким І.М. передано на реалізацію (лот №426860) нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер №461013600:06:018:0128; будівлю лазню-пральню та котельню, що розташовані за адресою: м.Львів, вул.Пілотів, 9, електронні торги призначені на 13.07.2020 року, початкова ціна 16851250,00 грн.

Між тим, вказав, що Львівською місцевою прокуратурою №3 в порядку ст.214 Кримінального процесуального кодексу України внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 11.06.2020 року з приводу можливого вчинення приватним виконавцем Львівського виконавчого округу Білецьким І.М. кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 Кримінального кодексу України.

Вважає, що приватним виконавцем Білецьким І.М. проігноровано вимоги закону, зокрема п.п.14, 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, а проведені ним виконавчі дії, зокрема: опис майна боржника, передача майна на реалізацію через електронні торги порушують права позивача як стягувана у виконавчому провадженні, що відкрито раніше, унеможливлюють виконання судового рішення у справі №462/2589/14-ц, оскільки після продажу описаного майна кошти від його реалізації будуть перераховані приватному виконавцю ОСОБА_9 для передачі стягувачу у виконавчому провадженні №61431414 ( ОСОБА_8 ).

Зазначене в сукупності, на думку позивача, обґрунтовує необхідність забезпечення позову.

За правилами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб

Вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову встановлено ст.152 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до ч.1 якої така заява, серед іншого, повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, наведеними положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову, при цьому, суд, вирішуючи це питання, повинен враховувати інтереси усіх учасників справи, а також оцінити можливі наслідки і їх вплив на права заінтересованих осіб.

Водночас заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтував необхідність застосування таких заходів тим, що вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію арештованого майна, зокрема, проведення торгів, призначених на 13.07.2020 року, та, як результат, відчуження нерухомого майна фактично унеможливить виконання рішення суду за результатами розгляду позовної заяви, у разі задоволення такої.

Втім, суд не приймає до уваги вищезазначені доводи, оскільки позивач не вказує на можливість виникнення конкретних та реальних обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд враховує, що у матеріалах позовної заяви відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи порушує права та інтереси позивача.

Сама лише незгода позивача із діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 400/722/19.

Твердження позивача стосовно протиправності дій відповідачів підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті, а при розгляді заяви про забезпечення позову мають бути наявними саме очевидні ознаки протиправності дій чи рішення відповідачів.

Також, суд звертає увагу, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Так, відповідно вимог до ч.6 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

При цьому, Великою Палатою Верховного Суду у п.40 постанови від 05.06.2018 року у справі №910/856/17 сформовано правовий висновок, згідно якого набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Відповідно до ч.4 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», порядок реалізації майна визначається Міністерством юстиції України.

Як вказано у підп.83-30 п.4 Положення про Міністерство юстиції України, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань виконує аналітичні, інформаційні, методичні, організаційні та інші види робіт, пов`язані із забезпеченням реалізації арештованого майна.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (надалі - Порядок).

Електронними торгами, за абз.12 п.1 Розділу І Порядку, є продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Згідно абз.18 та абз.19 п.1 Розділу І Порядку, організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком;

організація електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) - вчинення Організатором заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

З матеріалів позовної заяви видно, що ДП «СЕТАМ» було визначено організатором електронних торгів та доручено здійснення функцій із організації електронних торгів.

Таким чином, відповідно до згаданої позиції Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року продавцями, які мають право примусового продажу майна за результатами електронних торгів, є орган державної виконавчої служби та ДП «Сетам», тобто вказана процедура електронних торгів відбувається від імені державного органу.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову буде втручанням у проведення електронних торгів, що прямо не допускається положеннями ч.6 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин та з огляду на імперативні приписи ст.ст.150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений можливості ініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення його позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі встановлення відповідних підстав для цього.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір», підстави для повернення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.150-154, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.