Справа № 480/2600/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 р. Справа №480/2600/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області) та просить:

1. Визнати протиправною та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 10.03.2020 №18-10020/16-20-СГ, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.

2. Зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що наказ відповідача про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою суперечить нормам Земельного кодексу України, оскільки підставою для відмови в наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Однак, в даному випадку, відповідач жодної з них у наказі не навів.

Ухвалою суду від 28.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того що земельна ділянка з кадастровим №:01:002:0084, в масиві якої знаходиться земельна ділянка, на яку позивач бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, являється предметом спору в суді згідно ухвали Вищого антикорупційного суду від 17.02.2020. Беручи до уваги те, що на бажану земельну ділянку ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 накладено арешт, відповідач вважає, що правомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу.

Крім того, у відзиві зазначив, що вимога зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд не вправі зобов`язати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом (а.с.18-19).

Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позивач та його представник не будуть подавати відповідь на відзив (а.с.33).

Дослідивши наявні матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.10.2019 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із клопотанням, яке зареєстроване відповідачем 21.10.2019, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с.21). До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане розташування та розмір земельної ділянки, а також копія паспорту та РНОКПП.

Наказом від 20.11.2019 № 18-17221/16-19-СГ ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/87291319) Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 30.01.2020 по справі №480/4924/19 частково задовольнив позов ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Сумській області, визнав протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 20.11.2019 №18-17221/16-19-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та зобов`язав ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

На виконання вказаного вище судового рішення, відповідач повторно розглянув клопотання ОСОБА_1 від 17.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Наказом від 10.03.2020 №18-10020/16-20-СГ відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, мотивуючи відмову тим, що на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 17.02.2020 подані матеріали (заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та додані до неї додатки) були вилучені детективами НАБУ, що унеможливлює розгляд даних матеріалів та прийняття рішення за результатами розгляду. Крім того, бажана до відведення земельна ділянка являється предметом спору в судах (а.с.8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Натомість, у наказі від 10.03.2020 №18-10020/16-20-СГ (а.с.8) відповідач як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою посилається на те, що на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 17.02.2020 подані матеріали (заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та додані до неї додатки) були вилучені детективами НАБУ, що унеможливлює розгляд даних матеріалів та прийняття рішення за результатами розгляду. Крім того, бажана до відведення земельна ділянка являється предметом спору в судах.

Суд вважає таке рішення відповідача необгрунтованим, враховуючи наступне.

Вказана в оскаржуваному рішенні підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачена приписами ч. 7 ст. 118 ЗК Україну.

Суд зазначає, що Інструкцією з діловодства у Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженою Наказом Держгеокадастру від 03.08.2018 року №123 (далі - Інструкція) визначено порядок проходження електронного документа з моменту його створення або одержання і до моменту відправлення або передавання до архівного підрозділу Держгеокадастру.

Пунктом 1, 2 Інструкції встановлено, що вона поширюється на всі документи, які створюються, відправляються або одержуються Держгеокадастром.

Основна форма провадження діловодства в Держгеокадастрі є електронна.

Відповідно до п.п.194, 208, 225 Інструкції усі документи, що надходять до Держгеокадастру, приймаються централізовано службою діловодства.

Реєстрація документів всіх категорій полягає у створенні запису облікових даних про документ та оформлення реєстраційно-моніторингової картки в електронній формі у системі електронного діловодства із зазначенням обов`язкових реквізитів, за допомогою яких фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим внесенням до реєстраційно-моніторингової картки необхідних відомостей.

На документ, що надійшов у паперовій формі, після реєстрації шляхом друку наноситься його штрих-код або QR-код, присвоєний системою електронного документообігу, та створюється фотокопія, яку реєстратор вносить до реєстраційно-моніторингової картки.

Так, заяву позивачки було зареєстровано відповідачем 21.10.2019, нанесено штрих-код, присвоєний системою електронного документообігу, та мало бути створено фотокопію, яка підлягала внесенню реєстратором до реєстраційно-моніторингової картки (а.с.21).

На підставі п.п. 356, 361 Інструкції в Держгеокадастрі здійснюється централізоване зберігання електронних документів. Документи зберігаються в установах їх створення.

У разі звернення до Держгеокадастру уповноваженої особи на підставі оригіналу ухвали слідчого судді, суду щодо надання тимчасового доступу до документів керівник Держгеокадастру невідкладно видає доручення службі діловодства та структурному підрозділу забезпечити виконання ухвали. В межах реалізації доручення уповноважена особа служби діловодства:

створює та реєструє копію ухвали слідчого судді, суду після пред`явлення оригіналу такої ухвали;

надає особі, зазначеній в ухвалі, тимчасовий доступ до документів, зокрема можливість ознайомлення з ними, виготовлення паперових копій відповідних електронних документів або у разі, коли в ухвалі передбачено їх вилучення (здійснення виїмки), - створення електронних примірників відповідних електронних документів;

надає допомогу у складенні опису електронних документів, що вилучаються (виїмка яких здійснюється), який залишається в Держгеокадастрі.

Про вилучення електронних документів складається акт (протокол) у двох примірниках, перший з яких залишається в Держгеокадастрі, а другий передається відповідальній особі, зазначеній в ухвалі.

Відповідно до п.п. 101, 103 Інструкції на копіях документів у паперовій формі, щодо яких здійснюється виїмка, зазначається найменування посади особи, яка засвідчила копію, її особистий підпис, дата засвідчення та відбиток печатки служби діловодства.

Копія документа повинна відповідати оригіналу.

Отже, як передбачено Інструкцією, в ході виконання ухвали Вищого антикорупційного суду від 17.02.2020 виїмці підлягали або ж створені електронні примірники відповідних електронних документів, або документи у паперовому вигляді, копії яких засвідчені службою діловодства відповідача.

Відповідачем до відзиву було додано завірену представником ГУ Держгеокадастру у Сумській області копію заяви позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та додані до неї графічні матеріали (а.с.21). Отже, відповідач має в розпорядженні копію документів, поданих позивачкою, яка має відповідати оригіналу.

За таких обставин відповідачем не доведено, яким чином вилучення на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 17.02.2020 детективами НАБУ, поданих позивачкою матеріалів, унеможливило розгляд заяви та прийняття рішення за результатами розгляду.

Доводи відповідача про те, що згідно ухвали Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 накладено арешт із встановленням заборони на відчуження та розпорядження земельними ділянками державної власності, в тому числі і на земельну ділянку з кадастровим №:01:002:0084, на думку суду, є безпідставними, оскільки вказана ухвала, прийнята після прийняття оскаржуваного рішення, не була підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, а отже відповідач в силу ч. 2 ст. 77 КАС України не може посилатися на такий доказ, який не було покладено в основу оскарженого рішення.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

У спірних правовідносинах відповідач не розглянув заяву позивача у встановленому порядку. Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача не надана її оцінка на предмет відповідності вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, тому вказана заява підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправним і скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.03.2020 №18-10020/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням висновків суду.

Відтак позовні вимоги про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору в розмірі 840,80 грн., сплаченого за подання позовної заяви згідно квитанції №0.0..1 від 24.04.2020 (а.с.7).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 10.03.2020 №18-10020/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 25, м. Суми, 40000, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 17.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 25, м. Суми, 40000, ).

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя А.Б. Діска