Справа № 160/7904/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7904/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року (головуючий суддя Ніколайчук С.В.)

у справі № 160/7904/18

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради

третя особа заступник директора департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради Красовського М.В.

про визнання дій неправомірними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради, за участю третьої особи заступника директора Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради Красовського М.В., в якому, з урахуванням уточнень (т.1 а.с.149), просив:

визнати неправомірними дії Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради з питань праці та зайнятості стосовно проведення інспекційного відвідування та винесення постанов у справі про накладення на позивача штрафів згідно з постановами №ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/ІП/ФС; №ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/МГ/ФС; №ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/ТД/ФС від 14.09.2018;

скасувати, як незаконні, постанови №ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/ІП/ФС; №ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/МГ/ФС; №ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/ТД/ФС від 14.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані постанови про накладення на позивача штрафів прийняті неповноважною особою заступником директора департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради Красовським М.В., який не входить до кола осіб, які мають повноваження на накладення штрафів, оскільки не є ні керівником, ні посадовою особою Держпраці.

Акт перевірки, припис та оскаржувані постанови не містять посилання на підстави проведення відповідної перевірки державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Одночасно позивач зазначає, що позаплановий захід за зверненням фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам, законним інтересам, здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Також позивач не погоджується з тим, що фактом перевірки відносно нього винесено три постанови, тоді як слід було застосувати аналогію закону ч.2 ст.36 КУпАП, тому винесення трьох окремих постанов не відповідає закону.

Крім того, диспозиція статті 41 КУпАП передбачає обсяг відповідальності за ті самі порушення, за які позивача притягнуто до відповідальності оскаржуваними постановами відповідно до ст.265 КЗпП України, при цьому відповідачем не наведено мотиви та не доведено правомірності притягнення позивача саме до такого виду відповідальності.

При притягненні позивача до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 186150 грн. за недотримання мінімальних соціальних гарантій в оплаті праці посадова особа в порушення ст.247 КУпАП розпочала справу поза строками, передбаченими ст.38 КУпАП, і не довела законність накладення штрафу в межах строку притягнення до відповідальності та застосування санкцій відповідно до ст.387 КУпАП або ст.250 ГК України.

Також позивач вважає безпідставним накладення стягнення після виконання позивачем припису та усунення в повному обсязі виявлених порушень, накладенні на нього санкції є непропорційними легітимній меті, що є надмірним тягарем для позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд зазначив, що при проведенні інспекційного відвідування відповідачем дотримано положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо порядку проведення інспекційного відвідування. При здійснені заходу контролю, а також розгляді справи про накладення штрафу Департамент діяв виключно на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з суті виявлених в ході інспекційного відвідування порушень, виконання припису не звільняє позивача від відповідальності за виявлені під час перевірки порушення законодавства про працю передбачених ст. 265 КЗпП. По суті виявлених відповідачем порушень суд встановив, що позивачем ні в позовній заяві, ні під час судового розгляду справи не надано доказів, які б спростували виявлені під час інспекційного відвідування факти порушення позивачем законодавства про працю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, позивач наполягає на тому, що інспектування проведено не уповноваженими на це особами, тому спірні постанови винесені протиправно. Також скаржник акцентує увагу, що спірні правовідносини стосовно порушення законодавства про працю за невиплату заробітної плати в неналежному розмірі регулюються як за ч.2 ст. 265 КЗпП, так і за ч. 1 ст. 41 КУпАП. Зважаючи на негативні наслідки щодо розміру суми штрафних санкцій, позивач вважає, що за таке порушення його має бути притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП, оскільки в даному випадку не дотримано принципу співмірності та балансу штрафних санкцій, що призведе до повного знищення підприємницької діяльності позивача.

Відповідачем та третьою особою подані відзиви на апеляційну скаргу, в яких означені особи проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Позивач (його представник), повноважний представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Приймаючи до уваги, що суд не визнавав обв`язкою участь у судовому засіданні учасників справи, апеляційний суд, керуючись ч.2 ст.313 КАС України, вважає, що неявка означених вище осіб не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні третя особа - заступник директора департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради Красовський М.В. підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі отриманого звернення від 10.07.2018 вх.Ш-259-П колишнього працівника позивача - ОСОБА_2 щодо порушення стосовно неї законодавства про працю відповідачем - Департаментом соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради виданий наказ «Про призначення інспекційного відвідування» від 27.07.2018 № 28, згідно якому вирішено провести інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин та оплати праці фізичною-особою особою ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , (магазин «Чай, кава» у ТК «Аркада»), у період з 30.07.2018 по 31.07.2018.

На підставі означеного наказу видано направлення від 27.07.2018 № 6/03-2241 на проведення інспекційного відвідування ФОП Глевенка І.М., яке вручене 30.07.2018 представнику об`єкта відвідування Глевенко С.В. (представник позивача за довіреністю) особисто.

Згідно довіреності, що посвідчена 02.08.2018 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І., зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , за попередньо досягнутою усною домовленістю, уповноважує

ОСОБА_3 представляти його інтереси при здійсненні господарської діяльності в усіх державних, громадських та інших установах і організаціях України, у тому числі органах виконавчої влади і місцевого самоврядування.

ОСОБА_3 , як повноважним представником позивача, надані письмові пояснення стосовно перебування ОСОБА_1 поза межами України до 10.08.2018, вказано, що перелік документів для інспекційного відвідування будуть надані 13.08.2019, у зв`язку з чим ОСОБА_3 просила призупинити перевірку.

На підставі службової записки № 1 від 30.07.2018 головних спеціалістів інспекції з питань праці та зайнятості населення та наказу від 30.07.2018 Департамента соціальної політики виконкому Криворізької міської ради відізвано направлення на проведення інспекційного відвідування вих. № 6/03-2241 від 27.07.2018.

28.08.2018 ОСОБА_3 подано заяву про поновлення призупиненого інспекційного відвідування та надання необхідних документів для проведення інспекційного відвідування.

На підставі службової записки № 6 від 29.08.2018 головних спеціалістів інспекції з питань праці та зайнятості населення та наказу від 29.08.2018 № 38 Департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради доручено інспекційне відвідування провести 31.08.2018.

29.08.2018 Департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради відповідно до наказу від 29.08.2018 № 38 видано направлення на проведення інспекційного відвідування, згідно якому спеціалістам інспекції з питань праці та зайнятості департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради доручено провести 31.08.2018 інспекційне відвідування за додержанням законодавства про працю фізичною особою ОСОБА_1 з питань оформлення трудових відносин та оплати праці.

За результатами проведеного інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в присутності представника позивача Глевенко С.В. департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради складений акт інспекційного відвідування від 31.08.2018 № ОМС ДН1007/1040/АВ/.

Перевіркою встановлені такі порушення:

- трудовий договір між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 не укладено відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України. Правовідносини між ФОП ОСОБА_1 та громадянкою ОСОБА_5 (сторонами договору відплатних наданих послуг від 22.07.2018 №02/18) носять ознаки трудових відносин між роботодавцем та найманим працівником. У даному договорі не зазначений конкретний предмет договору - конкретний результат, за який виплачується винагорода, відсутні уточнення, які саме послуги мають бути надані для виконання умов договору. Натомість, зазначено, що Виконавець зобов`язується виконати послуги продавця, тобто, гр. ОСОБА_5 прийнята на роботу (посаду) для виконання певної роботи за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, з підпорядкуванням правилам внутрішнього трудового розпорядку. ОСОБА_5 фактично була допущена до роботи без укладання трудового договору, що є порушенням вимог ч.З ст.24 КЗпП України. Повідомлення про прийняття ОСОБА_5 на роботу фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до територіального органу Державної фіскальної служби за місцем обліку, як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором не подано.

- ч. 1, 2 ст. 107 КЗпП України «Оплата роботи у святкові і неробочі дні». В порушенні зазначеної норми, у розрахунково-платіжних відомостях за 2017-2018 роки за роботу у святкові дні не проводиться нарахування заробітної плати у подвійному розмірі. Згідно табелю обліку робочого часу за травень 2017 року святковий день 9 травня був робочим днем у працівника ОСОБА_6 , у працівника ОСОБА_7 проставлена позначка «п» (російською «праздничный»); згідно з табелем робочого часу за березень 2018 року (додаток №31) святковий день 8 березня був робочим днем у 4 (чотирьох) працівників - ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

- ч. 1, 2 ст. 115 КзпП України «Строки виплат заробітної плати». Заробітну плату за другу половину грудня 2017 року виплачено 05.01.2018 - своєчасно (розрахунково-платіжна відомість заробітної плати за грудень 2017 року), а заробітну плату за першу половину січня - 23.01.2018 (розрахунково-платіжна відомість авансу за січень 2018 року), заробітна плата за другу половину лютого 2018 - 14.03.2018 (розрахунково-платіжна відомість заробітної плати за лютий 2018 року), заробітна плата за другу половину березня 2018 року - 13.04.2018 (розрахунково-платіжна відомість заробітної плати за березень 2018 року); заробітна плата за другу половину травня 2018 року - 12.06.2018 (розрахунково-платіжна відомість заробітної плати за травень 2018 року); заробітна плата за другу половину червня 2018 року - 16.07.2018 (розрахунково-платіжна відомість заробітної плати за червень 2018 року); заробітна плата за другу половину липня 2018 року - 08.08.2018 (розрахунково-платіжна відомість заробітної плати за липень 2018 року).

- ч. 4 ст. 115 КЗпП України. ОСОБА_7 згідно з табелем обліку робочого часу за березень 2017 року знаходилась у відпустці з 15.03.2017, заробітна плата разом із сумою нарахованих відпускних відповідно до розрахунково-платіжної відомості заробітної плати за березень 2017 року виплачена 07.04.2017. ОСОБА_6 згідно з табелем обліку робочого часу за листопад 2017 року знаходилась у відпустці з 20.11.2017, заробітна плата разом із сумою нарахованих відпускних відповідно до розрахунково-платіжної відомості заробітної плати за листопад 2017 року виплачена 07.12.2017. ОСОБА_10 згідно з табелем обліку робочого часу за квітень 2018 року знаходилась у відпустці з 02.04.2018, заробітна плата разом із сумою нарахованих відпускних відповідно до розрахунково-платіжної відомості авансу за квітень 2018 року виплачена 20.04.2018.

- ч.1 ст. 116 КЗпП України «Строки розрахунку при звільненні». Відповідно до наказу №2 від 15.05.2017 ОСОБА_7 звільнено за власним бажанням з 16.05.2017 - розрахункові кошти виплачено 22.05.2017 (розрахунково-платіжна відомість авансу за травень 2017 року). Відповідно до наказу №3 від 03.04.2018 ОСОБА_11 звільнено за власним бажанням з 03.04.2018 - розрахункові кошти виплачено 20.04.2018 (розрахунково-платіжна відомість авансу за квітень 2018 року). Відповідно до наказу №4 від 18.04.2018 ОСОБА_2 звільнено за власним бажанням з 18.04.2018 - розрахункові кошти виплачено 20.04.2018 (розрахунково-платіжна відомість авансу за квітень 2018 року року).

В порушенні вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України при проведенні остаточного розрахунку зі звільненими ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_2 не нараховано і не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки від 31.08.2018 № ОМС-ДН1007/1040/АВ/, органом контролю складено припис від 03.09.2018 № ОМС-ДН1007/1040/АВ/П, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 усунути виявлені порушення.

Припис від 03.09.2018 отримано ОСОБА_3 03.09.2018, що підтверджується матеріалами справи, позивачем не спростовано.

Листом від 05.09.2018 вих. № 6/03-2769 Департамент соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, керуючись п. 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, повідомив позивача про призначення розгляду справи на 14.09.2019 о 10-00 год., який отримано представником ФОП ОСОБА_1 за довіреністю - Глевенко С.М. 06.09.2018.

10.09.2018 ОСОБА_1 направив директору департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради лист про усунення виявлених порушень з наданням пояснень, а саме:

- відносини з гр. ОСОБА_13 ОСОБА_14 не носили постійних характер. Вона тимчасово надавала послуги з прийому та викладання товару, у зв`язку з чим було укладено договір про надання нею таких послуг. 08.08.2018 підписаний акт виконаних робіт, згідно з яким 10.08.2018 гр. ОСОБА_4 отримала кошти. Податки згідно з вимогами законодавства перераховані 08.08.2018;

- ОСОБА_15 за 09.05.2017 донараховано заробітну плату у подвійному розмірі та виплачено 10.09.2018;

- ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за 08.03.2018 донараховано заробітну плату у подвійному розмірі та виплачено 10.09.2018;

- ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_17 донараховано середній заробіток по день фактичного розрахунку та виплачено 04.09.2018;

- з серпня 2018 року строки виплати заробітної плати відповідають КЗпП України.

До листа позивач додав акт виконаних робіт від 08.08.2018; розрахунок до акту; відомості на виплату грошей від 10.08.2018, від 04.09.2018, від 10.09.2018; розрахунки коригування за травень 2017 року, березень 2018 року, травень 2017 року та квітень 2018 року.

14.09.2018 заступником директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради - начальником інспекції з питань праці та зайнятості, керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, винесені постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами:

№ ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/ІП/ФС - штраф у розмірі 3723,00 грн. на підставі абз. 8 ч.2 ст. 265 КЗпП.

№ ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/МГ/ФС - штраф у розмірі 186150,00 грн. підставі абз.4 ч.2 ст. 265 КЗпП.

№ ОМС-ДН1007/1040/АВ/П/ТД/ФС - штраф у розмірі 111690 грн. підставі абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП.

Означені постанови отримані представником позивача за довіреністю Глевенко С.В. 14.09.2018, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Спірним у межах даної справи є питання правомірності проведення відповідачем інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин та оплати праці позивачем та прийняття постанов про накладенні штрафу відповідно до Кодексу законів про працю України.

Факти виявленого порушення законодавства про працю, що стало підставою для притягнення його до відповідальності оскаржуваними постановами, позивач не спростовує.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 в редакції на час виникнення спірних правовідносин підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема,:

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

За приписами ч.3 ст.6 Закону № 877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Одночасно, відповідно до ч.4 ст.2 цього Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону ч.5 ст.2 Закону № 877-V.

Відповідно до ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

В спірному випадку, як встановлено вище, відповідачем проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин та оплати праці фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 відповідно до наказу від 27.07.2018 № 28 та на підставі пп. 1 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (на підставі звернення фізичної особи колишнього працівника позивача вх. № Ш-259-П від 10.07.2018 щодо порушення законодавства про працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 )

Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (який діяв на момент спірних правовідносин), визначено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Відповідно до п. 2 цього Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

Держпраці та її територіальних органів;

виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до п.3 цього ж Порядку інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Відповідач у справі - Департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради утворений рішенням Криворізької міської ради від 30.08.2017 №1954. Функції Департаменту, його завдання, обов`язки та права визначені Положенням про департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради, яке затверджене рішенням Криворізької міської ради від 30.08.2017 №1955 та викладене в новій редакції, що затверджена рішенням Криворізької міської ради від 27.06.2018 №2786.

Відповідно до Положення, Директор Департаменту, зокрема, видає в межах компетенції накази, організовує та контролює їх виконання.

Так, Департаментом видаються накази щодо здійснення заходів контролю (інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань), що проводяться інспекторами праці головними спеціалістами інспекції з питань праці та зайнятості департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради, які мають відповідні посвідчення інспекторів праці, виданих в установленому порядку Держпраці.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР виконавчі органи рад це органи, які створюються міськими радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування.

Статтею 11 Закону №280/97-ВР встановлено, що виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ч. 2 ст. 11 Закону №280/97-ВР).

Отже Департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради є виконавчим органом міської ради, який утворений радою для виконання відповідних функцій.

Відповідно до ст. 143 Конституції України, органам місцевого самоврядування можуть надаватися законом окремі повноваження органів виконавчої влади.

Частиною 3 статті 34 Закону №280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів міських рад належать здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством, а також накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.

Виходячи з наведених правових норм, відповідач - Департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради є виконавчим органом міської ради та органом державного контролю за додержанням законодавства про працю, до повноважень якого входять проведення інспекційних відвідувань та накладення штрафних санкції за порушення законодавства про працю.

Щодо питання дотримання відповідачем Порядку проведення інспекційного відвідування, як вірно зазначено судом першої інстанції, інспекційне відвідування є формою заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю запровадженою Порядком №295, яка відрізняється від перевірки об`єкта нагляду підставами та порядком проведення. Порядок проведення інспекційного відвідування регламентується виключно Порядком №295, яким не здійснено розподіл заходів контролю на планові чи позапланові та який не передбачає необхідності отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері на проведення інспекційних відвідувань.

Відповідно до п.5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема,, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю (пп.1); за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин (пп.2); за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (пп.3).

За правилами п.8 - п.10 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що відповідачем вимоги наведених правових норм дотримані. Під час проведення інспекційного відвідування визначені п.14 Порядку №295 права об`єкт відвідування не порушені.

За приписами п.19 п.21 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до п.23 Порядку № 295 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень (п.25 Порядку № 295).

За правилами п.27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Як вірно зазначив позивач, пунктом 28 Порядку № 295 встановлено, що у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Разом з тим, позивачем не враховано положення п.29 цього Порядку, згідно яким заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Виходячи з суті виявлених в ході інспекційного відвідування порушень, суд першої інстанції вірно зазначив, що виконання припису не звільняє позивача від відповідальності за порушення законодавства про працю.

Відповідальність за порушення законодавства про працю регламентовано, зокрема, статтею 265 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України);

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України);

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати (абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України).

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

Діючий на час прийняття відповідачем оскаржуваних постанов про накладення штрафу Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 3, 4 Порядку № 509).

Відповідно до пункту 6 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 Порядку №509 передбачено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (абз.3 п.8 вказаного Порядку).

Апеляційний суд вважає помилковим посилання позивача на неправомірність накладення на нього штрафу заступником директора департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради - начальником інспекції з питань праці та зайнятості Красовським М.В., який, як зазначає позивач, не входить до кола посадових осіб, які мають повноваження щодо накладення штрафів за порушення законодавства про працю, оскільки він не є ні керівником, ні посадовою особою Держпраці,

Судом встановлено, що наказом Департамента від 29.08.2018 №39 повноваження в частині розгляду справ про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість, делеговані заступнику директора департаменту - начальнику інспекції з питань праці та зайнятості, як заступнику керівника виконавчого органу міської ради.

Розпорядженням міського голови від 15.12.2017 №676-к на посаду заступника директора департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради - начальника інспекції з питань праці та зайнятості призначений ОСОБА_18 Михайло Вікторович.

Також, для виконання покладених законодавством контрольних повноважень, ОСОБА_19 головою Державної служби України з питань праці Чернегою Р.Т. видане посвідчення інспектора праці від 23.01.2018 №929.

Наведене вище в повній мірі підтверджує, що ОСОБА_19 (третя особа) є уповноваженою посадовою особою виконавчого органу міської ради, яка має всі законні підстави та повноваження для накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач наділений повноваженнями на проведення інспекційних відвідувань з питань додержанням законодавства про працю, складання актів і приписів за результатами таких відвідувань, а також накладення штрафів з прийняттям відповідних постанов.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, не спростовано позивачем, що повноважним представником позивача за довіреністю Глевенко С.В. отримано направлення про проведення перевірки і остання була присутня під час перевірки.

Листом від 05.09.2019 року № 6/03-2769 Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради повідомив ФОП Глевенка І.М про призначення розгляду справи на 14.09.2019 о 10:00 год., цей лист отриманий представником за довіреністю - Глевенко С.В. 06.09.2019.

Винесені за результатами розгляду справи про накладення штрафу постанови від 14.09.2018 в той же день отримані ОСОБА_3 .

По суті прийнятих відповідачем оскаржуваних постанов суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем не зазначено жодних доводів та доказів, які б спростували виявлені під час інспекційного відвідування факти порушення позивачем законодавства про працю.

Кожна з оскаржуваних постанов приймалась за окремими фактами порушення законодавства про працю, відповідальність за які передбачена окремими нормами КЗпП України, а саме за: факт допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи працівника гр. ОСОБА_5 без укладення трудового договору; порушення строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат; недотримання ФОП ОСОБА_1 мінімальних державних гарантій в оплаті праці працівникам ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 .

Щодо передбаченої нормою абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України відповідальності у вигляді штрафу при наявності факту недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, апеляційний суд окремо дослідив питання, чи підпадають виявлені відповідачем обставини під мінімальні державні гарантії в оплаті праці.

За правилами ст.11 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці, визначаються генеральною угодою.

Відповідно до ст.12 Закону № 108 № 108/95-ВР, в якій визначені інші норми і гарантії в оплаті праці, норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Отже, виявлені відповідачем в ході інспекційного відвідування факти свідчать про правильність його висновку про недотримання позивачем мінімальних державних гарантій в оплаті праці, відповідно, правильність застосування положень абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України.

З приводу можливості притягнення позивача до відповідальності за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд зазначає таке.

Відповідальність згідно зі ст. 265 КЗпП у вигляді фінансової санкції (штрафу) застосовується до фізичних осіб-підприємців, якщо вони є роботодавцями, в тому числі, за результатами відповідної перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця, якщо під час проведення такої перевірки встановлено ознаку порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення.

Одночасно, дійсно, статтею 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, в тому числі, фізичних осіб-підприємців, якщо вони є роботодавцями, за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Так, відповідно до ст.41 КУпАП порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю -

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, або ті самі діяння, вчинені щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину-інваліда, -

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства -

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною третьою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці, крім порушення, передбаченого частиною шостою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу на працівників від чотирьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення встановленого порядку повідомлення (надання інформації) центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, про нещасний випадок на виробництві -

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, і на фізичних осіб, які не мають статусу підприємців та використовують найману працю, від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", -

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Втім, слід враховувати, що відповідно до ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - четвертою та сьомою статті 41 КУпАП розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. При цьому підставою для рішення суду є направлений в суд протокол постанови про накладання адміністративного штрафу, який виписує інспектор з органу Держпраці під час перевірки роботодавців.

Відповідно до ст.231 КУпАП Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, розглядає справи: про порушення законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці, щодо безпечного ведення робіт, зберігання, використання та обліку вибухових матеріалів у галузях промисловості та на об`єктах, підконтрольних центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, про порушення законодавства про надра, а також невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці (частини п`ята (крім порушень санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм) і шоста статті 41, статті 47, 57, 58, 93, 94, 188-4).

Від імені органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) за адміністративні правопорушення, передбачені частинами п`ятою (крім порушень санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм) і шостою статті 41, статтею 93:

державні інспектори - штраф до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

головні державні інспектори, начальники інспекцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та їх заступники - штраф до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

начальники управлінь і відділів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та їх заступники - штраф до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та його заступники - штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Виходячи з наведених правових норм, підстави для розгляду справи і притягнення відповідачем (третьою особою) позивача за виявлені в ході інспекційного відвідування порушення законодавства працю в порядку ст.41 КУпАП відсутні.

Апеляційний суд також звертає увагу, що ст. 265 КЗпП України не встановлює строків для притягнення суб`єктів господарювання до фінансової відповідальності, тому в даному випадку застосовуються загальні строки давності.

Щодо доводів позивача про необхідність застосування аналогії закону, апеляційний суд погоджується з відповідачем про невірне розуміння позивачем норм як процесуального, так і матеріального права. Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до правового регулювання певних суспільних відносин іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини. Тобто, застосовується до ситуації, в якій конкретне рішення спірного питання повністю, або в якійсь частині, законом не передбачено.

В той же час правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі в повній мірі врегульовані діючими нормами законодавства, а саме: Кодексом законів про працю, Законами України №280/97-ВР та №877-V, Постановами Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 та від 17.07.2013 №509, отже, підстави для застосування аналогії закону до спірних правовідносин відсутні.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що діюча на час прийняття оскаржуваних постанов стаття 265 КЗпП України не передбачала можливості зменшення ані розміру штрафу, ані витрат на оплату штрафу.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності та встановлених судом фактичних обставин, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність в діях відповідача порушень проведення інспекційного відвідування та притягнення позивача до відповідальності.

При винесенні оскаржуваних постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за порушення законодавства про працю, Департамент діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає стаття 19 Конституції України, правові підстави для визнання цих постанов протиправними та їх скасування відсутні.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 160/7904/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко