Справа № 520/1237/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 р. Справа № 520/1237/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків по справі № 520/1237/2020

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час проходження військової служби,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 ( далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_3 , ХОВК, перший відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_4 , КОМВК, другий відповідач), в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, прийнятих судом, просив суд:

- зобов`язати військового комісара Красноградського об`єднаного міського військового комісаріату змінити наказ (по стройовій частині) від 01.11.2019 № 276 в частині 2 Наказу військового комісара КОМВК (по стройовій частині) від 01.11.2019 № 276 та викласти його в такій редакції : «Виключити ОСОБА_1 із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 25.11.2019 та направити для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , грошове забезпечення у розмірі 31575,00 грн. за час проходження військової служби за період з 06.10.2019 по 25.11.2019;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення. Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по особовому складу) від 18.102019 № 222 позивача звільнено з військової служби, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі. На підставі вказаного наказу прийнято наказ військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) від 01.11.2019 № 276, яким виключено позивача із списків особового складу КОМВК з 01.11.2019 та направлено для постановки на військовий облік до Нововодолазького РВК Харківської області. З огляду на те, що наказ від 18.10.2019 № 222 було отримано 14.11.2019, а також те, що в період з 09.11.2019 по 19.11.2019 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні, виключення позивача зі списків особового складу з 01.11.2019 вважає протиправним, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ підглядає зміні в частині дати виключення позивача зі списків особового складу Красноградського ОМВК. Стверджує, що з урахуванням дати виписки позивача з лікарняного (19.11.2019) та 5-денного строку для здавання справ та посади, позивач підлягав виключенню зі списків особового складу військової частини з 25.11.2019, і саме ця дата повинна бути зазначена в наказі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі № 520/1237/2020, прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час проходження військової служби задоволено частково.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час проходження військової служби за період з 06.10.2019 по 31.10.2019 включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Перший відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_8 , не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 по справі № 520/1237/20 в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивач 06.10.2019 досяг граничного віку перебування на військовій службі, та відповідно до пп. «в» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підлягав звільненню з військової служби, тому після 06.10.2019 підстав для виплати грошового забезпечення особі, яка не має правових підстав щодо проходження військової служби, немає. При цьому, несвоєчасне звільнення позивача з військової служби сталось не з вини посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки інформаційне повідомлення про звільнення позивача наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_9 » від 18.10.2019 № 222 було доведене до Харківського ОВК лише 24.10.2019 листом від 23.10.2019 № 9560/61/3904. Зазначений наказ надійшов на адресу ХОВК 05.11.2019. Листом від 24.10.2019 № 2933/В03ІК вказане інформаційне повідомлення було доведено до Красноградського ОМВК. Військовим комісаром КОМВК було надано позивачу час для здавання справ та посади. 01.11.2019 позивач рапортом (вх.№ 6576 від 01.11.2019) доповів про здавання посади, та надав акт прийому-передачі справ мобілізаційного відділення (вх.№ 6575 від 01.11.2019). Наказом військового комісара КОМВК Харківського області від 01.11.2019 року № 276 (по стройовій частині) позивача було виключено зі списків особового складу комісаріату. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачі у спірних відносинах діяли у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу, у військовому званні полковник, в Красноградському ОМВК на посаді заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення.

Листами Харківського ОВК від 20.08.2019 №2268/ВОЗіК, 20.08.2019 № 2269/ВОЗіК, а також від 18.09.2019 №2490/ВОЗіК на ім`я начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України було надіслано пакет документів на звільнення полковника ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 18.10 2019 № 222 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "в" (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі).

Листом Військової частини НОМЕР_2 від 23.10.2019 № 9560/61/3904 доведено Харківському ОВК інформаційне повідомлення про звільнення позивача наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по особовому складу) від 18.10.2019 № 222.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.10.2019 № 2933/В03ІК надіслано на адресу Красноградського ОМВК наказ (інформаційне повідомлення) командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 18.10.2019 № 222, для обліку та подальшого використання в роботі. Також у вказаному листі зазначено, що офіцера належить розрахувати в найкоротший термін та направити до військового комісаріату для взяття на військовий облік (подальше зняття з військового обліку), витяг із наказу про виключення із списків особового складу надати до ХОВК (відділ офіцерів запасу і кадру).

На підставі зазначеного наказу від 18.10.2019 № 222 військовим комісаром КОМВК прийнято наказ (по стройовій частині) від 01.11.2019 № 276, яким полковника ОСОБА_1 , заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення КОМВК, виключено із списків особового складу КОМВК з 01.11.2019 та направлено для постановки на військовий облік до Нововодолазького РВК Харківської області.

Водночас, згідно з грошовим атестатом серії ЗУ №083828, виданого 22.11.2019 ХОВК грошове забезпечення позивачу здійснено до 05.10.2019 (а.с.13).

Не погодившись із датою виключення зі списків особового складу, зазначеною в наказі від 01.11.2019 № 276, а також з датою, по яку позивачу виплачено грошове забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про зобов`язання Красноградського ОМВК внести зміни до наказу від 01.11.2019 № 276, стягнення з Харківського ОВК грошового забезпечення за період з 06.10.2019 по 25.11.2019 та моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення грошового забезпечення за час проходження військової служби, суд першої інстанції вважав, що оскільки позивач був виключений із списків особового складу КОМВК з 01.11.2019, а грошове забезпечення виплачено до 05.10.2019, грошове забезпечення за час проходження військової служби за період з 06.10.2019 по 31.10.2019 включно підлягає стягненню з ХОВК на користь позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання першого відповідача внести зміни до наказу військового комісара КОМВК від 01.11.2019 № 276 щодо дати виключення позивача зі списків особового складу (25.11.2019 змість 01.11.2019), суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки позивача виключено зі списків особового складу у строк, передбачений п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, моральних або фізичних страждань внаслідок поведінки відповідача, яку позивач вважає протиправною, не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується; не підтверджено наявності причинного зв`язку між моральною шкодою і діями відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим (далі по тексту Положення № 1153/2008).

Відповідно до п.7 Положення № 1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини (п.242 Положення № 1153/2008).

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі по тексту Порядок № 260).

Згідно з абз. 3. п. 7 розділу І Порядку № 260 військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з п. 1 розділу XXXI Порядку № 260 грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.

Відповідно до п. 14 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Колегія суддів зазначає, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.12.2019 у справі № 420/6263/18.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що грошове забезпечення ОСОБА_1 підлягало виплаті не до 05.10.2019, як це було здійснено відповідачами у справі, а по 01.11.2019 включно (по день виключення позивача зі списків особового складу).

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ХОВК на користь позивача грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 06.10.2019 по 31.10.2019 включно.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги, рішення щодо яких є предметом перегляду в даному апеляційному провадженні, стосуються саме виплати позивачу грошового забезпечення при звільненні його зі служби.

Порядок проходження позивачем військової служби та звільнення з військової служби регулюється спеціальним законодавством.

Разом з тим, ані КАС України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ані Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу", ані Положенням № 1153/2008, ані Порядком № 260 не встановлено строку звернення військовослужбовця до суду з вимогами про стягнення недоплаченого грошового забезпечення.

В той же час, питання відповідальності роботодавця за несвоєчасну виплату працівнику всіх належних при звільненні сум урегульоване Кодексом законів про працю України (далі - КЗпПУ).

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Згідно зі статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з роз`ясненням, наданим у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У спірних відносинах поняття «грошове забезпечення» і «заробітна плата», які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо стягнення недоплаченого грошового забезпечення військовослужбовцю охоплюється застосованим у частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці» та, відповідно, звернення до суду із заявленими позивачем вимогами не обмежується будь-яким строком.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.05.2019 по справі № 805/416/16-а, від 04.12.2019 по справі № 813/8649/13-а, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ч.4 ст.229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 по справі № 520/1237/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова С.П. Жигилій