Справа № 140/2861/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення

10 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2861/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву державного виконавця Трофимюка П.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення № 607/3-01,608/3-01 від 01.07.2019 про відмову в перерахунку пенсії, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, обчисленої відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 та на підставі рішення Конституційного Суду України № 6-р/2018 від 17.07.2018 та згідно рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року, починаючи з 18.07.2018.

Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 21 вересня 2019 року позов задовольнив частково, вирішив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 607/3-01, 608/3-01 від 01.07.2019 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25 квітня 2019 року з урахуванням проведених виплат; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в даній справі набрало законної сили 21 листопада 2019 року.

04 січня 2020 року на виконання рішення суду виданий виконавчий лист.

10 березня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Трофимюком П.В. відкрито виконавче провадження ВП № 61493848 з виконання виконавчого листа № 12/2020 від 04.01.2020; боржнику наданий строк для його виконання.

Того ж дня державним виконавцем Трофимюком П.В. винесені постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження.

Листом від 20 березня 2020 року № 0300-0307-5/6577 ГУ ПФУ у Волинській області боржник у виконавчому провадженні ВП № 61493848 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) про те, що здійснило нарахування недоотриманої пенсійної виплати за період з 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року в сумі 14 571грн.08коп., виплата нарахованих сум пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, тому згідно з Порядком суми нарахованого боргу відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду будуть виплачені після взяття судового рішення на облік у окремому реєстрі; нарахована сума за період до набрання судовим рішенням законної сили, а саме 14 571грн.08коп. обліковується у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за 2019 рік.

28 квітня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

01 липня 2020 року до суду надійшла заява державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Трофимюка П.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення, на підставі якого виданий виконавчий лист № 12/2020, з метою стягнення невиплачених стягувачу у виконавчому провадженні коштів, однак не зазначено конкретного способу зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, державний виконавець та учасники справи явку своїх представників не забезпечили, натомість позивачем у справі подано заяву про розгляд заяви державного виконавця за його відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, уточнення до поданої заяви щодо конкретного способу та порядку виконання судового рішення суду не подав.

ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на подану заяву від 09.07.2020 просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що рішення суду було добровільно виконано 25.11.2019 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, починаючи з 01.07.2019 пенсія ОСОБА_1 виплачується в перерахованому розмірі відповідно до рішення суду, питання щодо виплати розрахованої суми доплати за рішенням суду приймає спеціально створена Комісія при Пенсійному фонді України. Крім того, боржник зазначив, що відсутні обставин, що істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у цій справі, оскільки заборгованість за період з 25.04.2019 по 30.06.2019 в сумі 14 571грн.08коп. буде виплачена у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. До того ж, зміна способу і порядку виконання рішення сулу про зобов`язанню територіального органу Пенсійного фонду України «здійснити виплату» на «стягнення такої виплати» призведе до зміни суті ухваленого судом рішення з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду, а відтак, заява розглянута в письмовому провадженні.

Розглядаючи по суті заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені ст. 245 КАС України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову, крім іншого, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, установлених законом), - установити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Ст. 7 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачає, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, під порядком виконання рішення слід розуміти визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов`язків суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Підставою для зміни способу і порядку виконання є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі (ускладнюють його виконання або роблять неможливим). Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою обставиною може бути неможливість виконання рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, встановленими раніше. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Як було зазначено вище, ст. 245 КАС України передбачає повноваження суду у разі задоволення позову прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Аналіз норм КАС України свідчить, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше за даних обставин було б порушено принцип розподілу влади.

У випадку, що розглядається, для відновлення порушеного права позивача суд прийняв рішення про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25 квітня 2019 року з урахуванням проведених виплат. Такий спосіб захисту відповідав заявленим позовних вимогам і принципу диспозитивності, закріпленому у ч. 2 ст. 9 КАС України.

Розрахунок суми заборгованості з виплати пенсії судом не здійснювався, тому змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання нарахувати та виплатити перераховану позивачу пенсію на стягнення конкретної суми, буде змінено рішення по суті з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження суду під час розгляду справи по суті.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку виплати заборгованості із соціальних виплат за минулий період, рівно як і відсутність коштів для фінансування цих видатків, не є обставинами, що істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду зобов`язального характеру, оскільки відповідно до ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 140/2861/19, а тому у задоволенні заяви державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Трофимюка П.В. слід відмовити.

Таке правозастосування відповідає висновкам, висловленим Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14), постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року (справа № 800/203/17), постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року (справа № 281/1618/14-а), від 10 липня 2018 року (справи № 755/7078/16-а (755/10524/17), № 490/9519/16-а).

Керуючись статтями 241, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Трофимюка Павла Володимировича про зміну способу і порядку виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 140/2861/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В.Дмитрук