Справа № 240/10360/20
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про зупинення провадження у справі)

10 липня 2020 року м. Житомир

справа № 240/10360/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, з власної ініціативи питання про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка призвела до ненарахування та невиплати за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому на території радіоактивного забруднення, відповідності до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому на території радіоактивного забруднення, відповідності до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі двох мінімальних заробітних плат встановлених Законом України Про Державний бюджет на 2014 рік щомісячно з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахувати та виплатити додаткову пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю передбачену ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком встановленої Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік", за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, з урахуванням раніше виплачених коштів;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка призвела до ненарахування та невиплати з 01 грудня 2019 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому на території радіоактивного забруднення, відповідності до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахувати та виплатити з 01 грудня 2019 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому на території радіоактивного забруднення, відповідності до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі двох мінімальних заробітних плат встановлених Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 провадження у справі відкрито.

Судом з"ясовано, що ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 02.04.2019 було передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу №510/1286/16-а за позовом до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області.

У вказаному судовому рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду визначено виняткові правові проблеми, головним чином, які полягають у необхідності формування правових позицій, а саме:

1. Чи можуть cудами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?;

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), для фактичного встановлення строкових меж (може граничним меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?;

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?;

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статей 51, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Враховуючи положення п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд вважає за можливе розглянути питання про зупинення провадження у справі в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Дослідивши зміст даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що правовідносини у адміністративних справах є подібними. Зокрема, у судів виникло питання щодо застосування строку звернення до адміністративного суду у справах стосовно неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі.

З метою правильного застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, суд дійшов до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі на підставі п.5 ч.2 ст.236 КАС України, до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а (номер провадження №К/9901/20882/18).

Керуючись статтями 22, 236, 243, 248, 256, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

ухвалив:

1.Зупинити провадження в адміністративній справі №240/10360/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а (номер провадження №К/9901/20882/18).

2.Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко