Справа № 160/1595/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/1595/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Щербака А.А., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 р. (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі № 160/1595/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №148812 від 30 січня 2020 р. у сумі 1700 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що його притягнуто до відповідальності за відсутність документу, який не передбачений діючим законодавством при здійсненні внутрішніх перевезень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку ФОП ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що водієм ОСОБА_2 на автомобілі MAN, д.н.з. НОМЕР_1 здійснювалось внутрішнє перевезення вантажу за маршрутом м. Кам`янське - смт. Дніпровське, тому обов`язок по встановленню та експлуатації тахографу, його перевірки та адаптації відсутній. Працівниками Укртрансбезпеки не перевірявся факт наявності в транспортному засобі тахографу. Відомості про це відсутні також в акті перевірки та спірній постанові. Крім того, водій транспортного засобу, який не обладнаний тахографом, повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія, яка є допустимою тахографу альтернативною формою фіксації інформації про рух транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв під час виконання внутрішніх перевезень. В порушення вимог пункту 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу була винесена не керівником органу державного контролю або його заступником, а виконуючим обов`язки керівника, тобто не уповноваженою особою.

02 липня 2020 р. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що відповідно до чинного законодавства позивач зобов`язаний забезпечити належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що з 05.06.2012 ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за №0002798, що підтверджується випискою серії ААБ № 973655. Відповідно до Закону України Про автомобільний транспорт, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, на підставі графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області та направлення на перевірку №009174 від 13.12.2019, співробітниками Управління 16.12.2019 проводилась рейдова перевірка на 352 км а/д Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя. Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_2 , в ході перевірки якого встановлено, що він належить та використовується ОСОБА_1 Водій транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортну накладну. За результатами перевірки посадовими особами відповідача було складено акт від 16.12.2019 №189037, в якому зафіксовано, що у водія вантажного транспортний засіб MAN 8.163, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по автомобільній дорозі Н-08 та був зупинений 16.12.2019 о 13 год 45 хв. на 352 км цієї дороги, були відсутні протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. На виконання вимог пункту 26 Порядку № 1567 Управлінням Укртансбезпеки у Дніпропетровській області позивачу (власнику транспортного засобу) було надіслано повідомлення про розгляд справи №5474/22/24-20 від 20.01.2020, в якому зазначалося про необхідність явки до Управління для вирішення питання про притягнення до його відповідальності - 30.01.2020. Під час розгляду матеріалів перевірки позивачем надано усні пояснення, що його транспортний засіб виконує внутрішні перевезення вантажів, тому не потрібно використовувати контрольний пристрій (тахограф). За результатами розгляду справи відповідачем було винесено спірну постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу №148812 від 30.01.2020 за порушення статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт та відповідно до статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №148812 від 30.01.2020.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Відповідно до частини 8 статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Стаття 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (надалі - Положення №340). Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ). Відповідно до пункту 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Згідно пункту 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Відповідно до пункту 1.4 розділу І Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385), контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв. Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Згідно 3.5 Інструкції №385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку обігу карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах), затвердженого наказом Міністерства Інфраструктури України № 329 від 30.05.2013 (далі - Порядок № 329), картка водія видається фізичним особам, після подачі заяви до Центру з видачі карток Компетентного органу особисто або поштовим відправленням. Згідно з пунктом 3.7 Порядку № 329 заява на видачу або оновлення карток всіх типів повинні містити зразок підпису користувача картки. Після чого картка видається користувачу картки протягом 20 робочих днів з дня реєстрації заяви на видачу або оновлення картки, якщо не оформлено рішення про відмову у видачі картки.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями. Згідно частини 3 статті 10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2020 р. в адміністративній справі №823/1199/17 (адміністративне провадження №К/9901/2300/18) дійшов висновку, що приписи пункту «а» частини 1 статті 10 вказаної Конвенції є універсальними для будь-якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон під час здійснення вантажних перевезень не для власних потреб повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Для водіїв таких автомобілів, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. У разі відсутності тахографа водій повинен вести індивідуальну контрольну книжку, наявність якої є обов`язковою.

Повна маса транспортного засобу MAN 8/163, д/н НОМЕР_2 , що використовувався позивачем для перевезення вантажу, перевищує 3,5 тон.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника про те, що службовими особами відповідача не здійснювалась перевірка наявності в автомобілі тахографу спростовується змістом акту перевірки.

Доводи про можливість ведення індивідуальної контрольної книжки водія, яка є альтернативною формою фіксації інформації про рух транспортних засобів, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не було надано доказів ведення водієм такої книжки.

Доводи про прийняття спірної постанови неуповноваженою особою в.о. начальника Управління С. Іоновим, адміністративний позов не містить, тому у суду першої інстанції наявність повноважень зазначеної посадової особи щодо прийняття спірної постанови сумнів не викликали. Крім того, чинне законодавство не містить заборони виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, а позивачем в апеляційній скарзі не наведено обґрунтувань, які би свідчили про зловживання службовими повноваженнями посадовими особами відповідача. Також, колегія суддів вважає, що зазначений довід не спростовує обставину встановленого під час перевірки порушення, яке стало підставою для застосування штрафу.

Щодо вимоги скаржника врахувати судову практику в аналогічних справах.

За приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Правові висновки судів першої та апеляційної інстанцій, викладені в судових рішеннях в інших справах за участю інших осіб, не є обов`язковими в розумінні статей 77 та 242 зазначеного Кодексу.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржене рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга має бути залишена без задоволення у зв`язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 р. в адміністративній справі № 160/1595/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 липня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя А.А. Щербак

суддя В.В. Мельник