Справа № 140/3072/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3072/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Філімоновій О.В.,

за участю представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайфолі» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скайфолі» (далі - ТзОВ «Скайфолі») звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.06.2019 року №, № та вимоги від 22.07.2019 року №50909-50.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області у період з 13.05.2019 року по 20.05.2019 року було проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Скайфолі», щодо правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товарів за окремими митними деклараціями, за результатом якої складено акт №10543/14-08/41335978 від 20.05.2019 року.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 07.06.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 88 881,13 грн. та застосовано штрафні санкції на 22 220,28 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку на 444 405,64 грн. та застосовано штрафні санкції на 111 101,41 грн., а також 22.07.2019 року сформовано податкову вимогу №50909-50 про сплату боргу в розмірі 758 129,23 грн.

Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення та вимогу протиправними та просить їх скасувати, оскільки позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суму акцизного податку, виходячи із строку попередньої експлуатації такого автомобіля, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області у період з 13.05.2019 року по 20.05.2019 року було проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Скайфолі», щодо правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товарів за окремими митними деклараціями №№UA204070/2018/107995 від 10.09.2018 року, за результатом якої складено акт №10543/14-08/41335978 від 20.05.2019 року,

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «Скайфолі» на підставі зовнішньоекономічного договору 7/18 від 10.07.2018 року, вказаного в гр. 44 МД укладеного з відправником/експортером «TechPoint Trans L. P.», Llygad Yr Haul, Golden Grove, Carmarthen, SA 32 8NE, Wales, Great Britain, Великобританія, (графа 2 МД) ввезено на митну територію України транспортний засіб.

Одержувачем товару (графа 8 Декларацій), особою відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 Декларацій) задекларовано ТзОВ «Скайфолі».

Декларант (графа 14 Декларацій) - ТзОВ «ВОЛЕКСПОБРОК».

А саме за МД №UA204070/2018/107995 від 10.09.2018 року, товар :

Автомобіль вантажний марки «MAN», модель «TGX 26.440», ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , призначення: для використання по дорогах загального користування, марка згідно з довідником «MAN», модель згідно з довідником «TGS 26.440», календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, номер шасі НОМЕР_1, тип двигуна - дизельний, № двигуна (маркування двигуна)- D2066LF, тип кузова- вантажний контейнеровіз, колісна формула-6х2, загальна кількість місць, включаючи водія-2, вантажопідйомність - 14 225 кг, маса в разі максимального завантаження - 26 000 кг., транспортний засіб не виготовлений на базі легкового автомобіля, виробник «MAN», DE». Згідно наданого технічного паспорта № НОМЕР_2 від 14.06.2018 року, зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 12.11.2013.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТзОВ «Скайфолі»:

- ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України в частині заявлення недостовірних відомостей і щодо транспортного засобу задекларованих за МД №UA204070/2018/107995 від 10.09.2018 року;

- п. 185.1 ст. 185, ст. 187, п. 190.1 ст. 190, ст. 213, п. 218.1 ст. 218, пп. 215.3.52 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкові зобов`язання, які підлягають перерахуванню до Держбюджету України в розмірі 533 286,77 гри., в т.ч.:

- акцизний податок з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) в розмірі 444 405,64 грн.;

- податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів в розмірі 88 881,13 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 07.06.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 88 881,13 грн. та застосовано штрафні санкції на 22 220,28 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку на 444 405,64 грн. та застосовано штрафні санкції на 111 101,41 грн., а також 22.07.2019 року сформовано податкову вимогу №50909-50 про сплату боргу в розмірі 758 129,23 грн.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та вимозі, суд приходить до таких висновків.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 МК України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Пунктом 7 частини першої статті 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно із частиною першою статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першою статті 351 цього ж Кодексу визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Як передбачено пунктом 2 частини другої статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно із статтею 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Частиною шостою статті 345 цього ж Кодексу визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

При цьому, згідно з пунктом 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З аналізу вищезазначених норм митного законодавства слідує, що декларант при визначенні митної вартості ввезених на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей в ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості.

Як вбачається з акту перевірки, за за МД №UA204070/2018/107995 від 10.09.2018 року, ввезено товар автомобіль вантажний марки «MAN», модель «TGX 26.440», ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , призначення: для використання по дорогах загального користування, марка згідно з довідником «MAN», модель згідно з довідником «TGS 26.440», календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, номер шасі НОМЕР_1, тип двигуна - дизельний, № двигуна (маркування двигуна)- D2066LF, тип кузова- вантажний контейнеровіз, колісна формула-6х2, загальна кількість місць, включаючи водія-2, вантажопідйомність - 14 225 кг, маса в разі максимального завантаження - 26 000 кг., транспортний засіб не виготовлений на базі легкового автомобіля, виробник «MAN», DE». Згідно наданого технічного паспорта № НОМЕР_2 від 14.06.2018 року, зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 12.11.2013. Товар заявлено за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД 8704 23 99 00.

В ході перевірки контролюючий орган встановив, що відповідно до листа офіційного дилера автомобілів марки «MAN» в Україні ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» від 22.03.2019 № 23 щодо дати виготовлення та реєстрації транспортних засобів вантажний автомобіль MAN, модель « TGX 26.440», ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_1 , виготовлений - 25.06.2013, дата першої реєстрації - 12.07.2013, дата початку дій гарантії - 12.07.2013 (а.с.49).

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що бувший у використанні транспортний засіб, імпортований ТзОВ «Скайфолі» за МД №UA204070/2018/107995 від 10.09.2018 року з кодом УКТ ЗЕД 8704, використовувався на дату митного оформлення п`ять років, відтак до ставки акцизного податку повинен застосовуватись коефіцієнт 40 для вантажних автомобілів, що використовувались з 5 до 8 років.

На думку суду, викладені в акті перевірки ТзОВ «Скайфолі» висновки ГУ ДФС у Волинській області відповідають фактичним обставинам з огляду на таке.

Так, підпунктом 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України встановлені ставки акцизного податку за кодом УКТ ЗЕД 8704 для моторних транспортних засобів для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу понад 5 т, але не бiльш як 20 т, що використовувались, на рівні 0,26 Євро за 1 куб. см об`єму циліндрів двигуна.

Зазначеною нормою ПК України також передбачено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Таким чином, визначення строку перебування транспортного засобу у використанні істотно впливає на його оподаткування.

За змістом пункту 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118, датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ , а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Отже, перебіг строку використання транспортного засобу починається з дати його первинної реєстрації.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року з Галицької митниці витребовувалась копія технічного паспорта іноземної держави, яка подавалась перевізником при переміщенні транспортного засобу на території України.

З відповіді Галицької митниці від 26.02.2020 року вбачається, що при ввезенні автомобіля MAN подавався техпаспорт виданий республікою Фінляндія де зазначене в графі «Е» дата введення в експлуатацію 12.11.2013 року.

Крім того ухвалою суду від 12.12.2019 року витребовувалась з ТСЦ МВС « 2443 (м. Мелітополь Запорізької обл.), (де вперше було проведено реєстрацію вищевказаного транспортного засобу), завірена ксерокопія технічного паспорта іноземної держави, що став підставою для реєстрації автомобіля.

З відповіді ТСЦ МВС №2343 від 02.01.2020 року (а.с. 115) вбачається, що особою, яка придбала транспортний засіб у ТзОВ «Скайфолі» для реєстрації поданий техпаспорт Республіки Німеччина (D) з зазначенням дати введення в експлуатацію « 24.06.2013 року».

Отже, на дату подання митної декларації №№UA204070/2018/107995, а саме 10.09.2018, імпортований ТзОВ «Скайфолі» вантажний автомобіль MAN, модель « TGX 26.440», ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_1 був у використанні п`ять років, оскільки датою першої реєстрації даного транспортного засобу у поданих до митного оформлення документах є 25.06.2013, про що також свідчить лист офіційного дилера автомобілів марки «MAN» в Україні ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» від 22.03.2019 № 23.

Крім того, з листа №53 від 24.04.2018 року вбачається, що ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» є офіційним представником «MAN Truck and Bus AG» в Україні, що підтверджується відповідним контрактом між «MAN Truck and Bus AG» та TOB «МАН Трак енд Бас Юкрейн». При підготовці відповідей на запити стосовно продукції MAN використовується, заводська база Даних, спеціалізовані інформаційні системи з обмеженим доступом, інформаційні портали в мережі інтернет.

Також аналогічна позиція щодо необхідності застосування саме листа офіційного представника «MAN Truck and Bus AG» в Україні, а саме ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» викладена в постанові Верховного Суду від 31.03.2020 року в справі №140/1321/19.

Відтак, при митному оформленні даного транспортного засобу декларант в порушення вимог підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України застосував ставку акцизного податку без врахування коефіцієнту 40, що призвело до заниження митних платежів.

Статтею 289 МК України визначено, що обов`язок зі сплати митних платежів виникає, зокрема, у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України; після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки контролюючий орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Таким чином, оскільки за наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог податкового законодавства, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи по суті, тому прийняті за наслідками такої перевірки податкові повідомлення-рішення та вимога є правомірними.

Відтак, з вищевказаних підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайфолі» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повне рішення суду складено 10.07.2020 року.