Справа № 160/9619/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року Справа № 160/9619/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручини Ю.Д.
представника позивача Боненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 року №Ф-1506-17/65, -
Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю оскаржуваної вимоги з огляду на непогодження з доводами відповідача щодо неможливості списання недоїмки, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Ухвалою суду від 17.10.2019 року, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
12.11.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування правової позиції зазначає зокрема, що Законом України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме пункт 9 втратив чинність, у зв`язку з чим дана категорія платників не звільняється від виконання своїх обов`язків визначених частиною 2 статті 6 Закону №2464.
06.12.2019 року представником позивача було подано додаткові пояснення в яких зазначає, що факт перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, є єдиною та достатньою підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати.
Ухвалою суду від 19.12.2019 року адміністративну справу №160/9619/19 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.
31.01.2020 року представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
06.02.2020 року відповідачем подано письмове клопотання про долучення витребуваних доказів.
12.02.2020 року представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з додатками.
Ухвалою від 18.02.2020 року продовжено підготовче провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03.03.2020р.
Ухвалами суду від 03.03.2020 року замінено відповідача в адміністративній справі №160/9619/19 Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області, поновлено пропущений строк звернення до суду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.03.2020 року.

Ухвалою суду від 01.04.2020 року відкладено судовий розгляд адміністративної справи на 28.04.2020 року.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року відкладено судовий розгляд адміністративної справи на 26.05.2020 року.

26.06.2020р. відповідачем до суду надані додаткові пояснення щодо розрахунку суми боргу, зокрема в яких зазначено, що позивач перебувала на обліку в ГУ ДПС у Донецькій області, з 28.02.2017р.є перейшла на облік до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з заборгованістю у розмірі 6885,38 грн. Станом на 31.10.2018р. сума недоїмки становить 11606,07 грн.

09.07.2020р. позивачем подані заперечення в порядку ст.44 КАС України в яких представник, зокрема зазначає, що ОСОБА_1 дійсно перейшла на облік до ГУ ДПС у Дніпропетровській області 28.02.2017р., але із сумою недоїмки 11127,53 грн., яка і підлягає списанню згідно п.9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавав клопотання про перенесення розгляду справи, в задоволені якого відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свою правову позицію в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки від 26.07.2016р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 з 10.07.2016р. взята на відповідний облік.

26.10.2017р. позивач звернулася до ДПІ в Центральному районі з проханням видати рішення по нарахуванню податків за період проведення АТО та її заборгованості, а також зазначила що бажає скористатися пільгою для переміщених осіб щодо списання заборгованості з єдиного внеску і ЄСВ.

Листом ДПІ в Центральному районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області повідомили позивача про те, що Законом України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема пункт 9-4 втратив чинність, виходячи з чого дана категорія платників не звільняється від виконання своїх обов`язків визначених ч.2 ст.6 Закону №2464. Також у листі зазначено, що листом ДФС від 07.07.2014р. №16042/7/99-99-19-03-02-17 платникам Донецької та Луганської областей надано можливість звернутися до податкового органу за своїм місцезнаходженням із заявою про продовження граничних термінів подання податкової звітності у зв`язку з неможливістю подання такої звітності внаслідок дії обставин непереборної сили. Також зазначено, що податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), може бути списаний як безнадійний. Для цього платник податків повинен звернутися до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника податків з письмовою заявою. У такій заяві повинно бути зазначено суми податків і зборів, що підлягають списанню. Згідно із ст.10 Закону №1669 єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що були на території проведення антитерористичної операції, як підставі для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань є Сертифікат Торгово-промислової палати України.

Заявою від 22.01.2018р. позивач звернулася до начальника Кіровської ДПІ в які додає копію Сертифікату Дніпропетровської Торгово-промислової палати №7967, №7966 щодо форс-мажорних обставин і боргу з єдиного податку та ЄС, так як знаходилася на окупованій території до лютого 2017 року.

13.11.2018р. ГУ ДФС у Дніпропетровській області сформувало та скерувало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-1506-17/65, у якій повідомило про наявність у ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 11606,07 грн., яку вимагало сплатити

Не погоджуючись із отриманою вимогою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2464 дія цього поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами ч.4 ст.8 Закону №2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п.3 ч.1 ст.14 Закону №2464 на органи доходів і зборів покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Як визначено ч.1 ст.3 Закону №2464, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 1 ч.4 ст.25 №2464 визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція №449), затвердженою наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р.

Розділом VI Інструкції №449, врегульований порядок стягнення заборгованості з платників.

Згідно з п.2 роз.VI Інструкції №449 у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

В пункті 4 роз.VI Інструкції №449 зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до ст.71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Положення), затвердженим наказом Міністерство фінансів України №422 від 07.04.2016р.

Пунктом 2 Порядку визначено, що інформаційна система органів ДФС це інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п.1 ч.1 «Порядок ведення інтегрованої картки платника» розд. ІI. «Інтегрована картка платника» Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

З системного аналізу наведених норм слідує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних Інтегрованої картки платника щодо розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Згідно ІКП код класифікації доходів бюджету 71040000 за платником податковий номер наявні наступні облікові показники, зокрема:

- 31.12.2015р. (сальдо на початок року) недоїмка на рівні 6885,38 грн.;

- 31.12.2016р. (сальдо на початок року) недоїмка на рівні 11127,53 грн.;

- 31.12.2017р. (сальдо на початок року) недоїмка на рівні 10683,53 грн.;

- станом на 31.10.2018р. недоїмка на рівні 11606,07 грн.

Разом з тим, ІКП містить відомості щодо сплати єдиного внеску у 2017р. на суму 3612,00 грн. та у 2018р. на суму 7505,00 грн., які відповідно до правила визначеного ч.6 ст.25 Закону №2464, направлялися на погашення суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до положень пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), надані контролюючими органами податкові консультації.

Підпунктом 14.1.7 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що оскарженням рішень контролюючих органів є оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Підпункт 17.1.7 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

З аналізу наведених норм слідує право платника податків, у разі якщо вважає, що контролюючим органом прийнято рішення, або вчинена дія (бездіяльність), які суперечать законодавству чи виходить за межі повноважень контролюючого органу, звернутися до податкового органу вищого рівня або до суду з їх оскарженням. Разом з тим, рішення (дія чи бездіяльність) контролюючого органу, як суб`єкта владних повноважень, повинні вважатися правомірними, поки інше не установлено уповноваженим суб`єкт у результаті розгляду та вирішення справи.

В даному випадку, жодних доказів оскарження (визнання протиправними) бездіяльності контролюючого органу щодо списання недоїмки, яка виникла у платників єдиного внеску за час перебування на обліку в органі доходів і зборів на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та направлення сум сплачених у 2017р. в розмірі 3612,00 грн. та у 2018р. в розмірі 7505,00 грн., на погашення заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення, до податкового органу вищого рівня або суду, матеріали справи не містять.

Отже, матеріали справи не містять доказів недостовірності відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників необхідних для характеристики процесів адміністрування єдиного внеску.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи відповідність вказаних в оскаржуваних рішеннях сум недоїмки, обліковим показникам в Інтегрованій картці платника ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної вимоги, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 14.07.2020 року.

Суддя Д.В. Сидоренко