Справа № 400/2754/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2754/19

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Дата і місце ухвалення: 21.10.2019р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.08.2019 року, яким від позивача вимагається до 22.10.2019 року усунути порушення вимог законодавства шляхом введення в експлуатацію у встановленому законодавством порядку самочинно реконструйованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .Одеса, вул. Гагарінське плато, АДРЕСА_2 , 2 під`їзд, 9 поверх, нежитлове приміщення поруч з №62 (приміщення №62/1).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 04.05.2020 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що 05.09.2019 року, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт, протокол та припис від 22.08.2019 року), складені стосовно ОСОБА_1 щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, Управлінням ДАБК Одеської міської ради винесено постанову №662/19 про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (відсутність події та складу адміністративного правопорушення). У зв`язку з цим, за твердженнями апелянта, спірний припис від 22.08.2019 року не зумовлює для позивача будь-яких прав та обов`язків, і, як наслідок, відсутнє порушене право ОСОБА_1 , що підлягає захисту в судовому порядку.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що Управлінням, шляхом винесення постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, було вжито вичерпних заходів з метою виправлення допущеної помилки та відновлення законних прав і інтересів ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року та закриття провадження по справі №400/2754/19 на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 20.05.2019 року ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (номер апартаменти з кухнею) загальною площею 35,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Попереднім власником нерухомого майна за вказаною адресою була ОСОБА_2 , про що свідчить технічний паспорт на нежитлове приміщення від 10.04.2019 року.

У період з 14.08.2019 року по 22.08.2019 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради було проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення поруч з № АДРЕСА_5 1), замовник будівництва ОСОБА_1 .

За наслідками перевірки складено акт від 22.08.2019 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 експлуатується самочинно реконструйоване попереднім власником ОСОБА_2 нежитлове приміщення №62/1 за адресою: АДРЕСА_2 без введення в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що Управлінням спільно з головним спеціалістом відділу контролю та моніторингу за станом району Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та свідком ОСОБА_3 було проведено комісійні обстеження об`єкта 12.04.2019 року та 25.06.2019 року, під час яких було зафіксовано факт самочинного виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення №9/6-7 в нежитлове приміщення (номер апартаменти з кухнею) №62/1 за вищевказаною адресою шляхом влаштування прибудови балкону на фасаді будинку з металевих конструкцій та влаштування панорамних дверей шляхом втручання в зовнішні огороджувальні конструкції будинку, про що складені відповідні акти та підтверджується фото фіксацією і відео фіксацією. Під час перевірки була здійснена фото фіксація та виконані заміри, за результатами яких встановлено наявність влаштованого панорамного вікна в огороджувальній стіні габаритами 1,88м*4,28м та балкон, габарити якого відрізняються від наведених у технічному паспорті ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», а саме: за технічним паспортом габарити становлять 2м*5,12м, а фактично 2,33м*5,65м. Будівельні роботи не виконуються, приміщення експлуатується.

22.08.2019 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.9 ст.96 КУпАП. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 40 хв. 05.09.2020 року у приміщенні Управління ДАБК Одеської міської ради за адресою: 65009, м.Одеса, вул. Черняховського, 6, каб.314.

Того ж дня, Управлінням ДАБК Одеської міської ради винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.08.2019 року, яким від позивача вимагається до 22.10.2019 року усунути порушення вимог законодавства шляхом введення в експлуатацію у встановленому законодавством порядку самочинно реконструйованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .Одеса, вул. Гагарінське плато, 5/ АДРЕСА_6 , 2 під`їзд, 9 поверх, нежитлове приміщення поруч з №62 (приміщення №62/1).

Листом від 23.08.2019 року відповідачем надіслано на адресу позивача матеріали справи про адміністративне правопорушення акт, протокол та припис від 22.08.2019 року, а також повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи, також, вбачається, що заступник начальника управління начальник інспекційного відділу №1 Управління ДАБК Одеської міської ради Єфремов В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, складені відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.96 КУпАП, 05.09.2019 року виніс постанову №662/19 про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що замовником будівництва є ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 придбала об`єкт нерухомого майна в реконструйованому стані. Таким чином, в діях ОСОБА_1 , як нового власника, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з правомірністю припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.08.2019 року ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Вимоги позову обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом містобудування та замовником будівництва в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Обов`язок введення об`єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об`єктів, не введених в експлуатацію, та заходи щодо усунення виявлених порушень щодо експлуатації об`єкта без зареєстрованої декларації, можуть стосуватися лише тих суб`єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов`язок, не ввели об`єкти містобудування в експлуатацію. Оскільки замовником будівництва (реконструкції) об`єкту за адресою: АДРЕСА_4 поверх, нежитлове приміщення поруч з № АДРЕСА_5 1), є ОСОБА_2 , тому саме вказана особа має нести відповідальність, в тому числі й за введення об`єкта в експлуатацію.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , визнав обґрунтованими такі доводи позивача, зазначивши, що позивач не є замовником будівництва за адресою: АДРЕСА_4 поверх, нежитлове приміщення поруч з № АДРЕСА_7 (приміщення АДРЕСА_7 /1), не здійснювала самочинну реконструкцію об`єкта нерухомості, що визнано Управлінням ДАБК Одеської міської ради в акті перевірки від 22.08.2019 року, а тому їй необґрунтовано видано відповідачем припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що наразі спірний припис не породжує для ОСОБА_1 певних обов`язків у зв`язку із закриттям постановою №662/19 від 05.09.2019 року справи про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.96 КУпАП, зазначивши, що обов`язковість припису посадової особи органу державного архітектурно-будівельного контролю встановлена пунктом 3 частини третьої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а частиною першою статті 188-42 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. А відтак, за висновками суду першої інстанції, закриття справи про адміністративне правопорушення не є фактом, що звільнив позивача від обов`язку виконати припис від 22.08.2019 року.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до абзацу 3 статті 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних з реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.39 Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно ч.8 ст.39 Закону експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого, у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Отже, виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства, обов`язок введення об`єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об`єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб`єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов`язок, не ввели об`єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена певна відповідальність.

Крім того, поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитися як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов`язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта містобудування до початку його експлуатації.

Як правильно зазначив суд першої інстанції та не заперечується апелянтом, ОСОБА_1 не є суб`єктом містобудування в розумінні вимог ст.ст. 39, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В акті перевірки від 22.08.2019 року чітко зазначено, що позивачем експлуатується самочинно реконструйоване попереднім власником ОСОБА_2 нежитлове приміщення №62/1 за адресою: АДРЕСА_2 без введення в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, яким має нести відповідальність за експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Вказану обставину не заперечує Управління ДАБК Одеської міської ради, однак апелянт, посилаючись на те, що 05.09.2019 року, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт, протокол та припис від 22.08.2019 року), складених стосовно ОСОБА_1 щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, Управлінням ДАБК Одеської міської ради винесено постанову №662/19 про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (відсутність події та складу адміністративного правопорушення), вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Колегія суддів не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі вказаної норми, оскільки, по-перше, винесення обов`язкового для виконання припису щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил не залежить від прийняття постанови про притягнення особи до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а, по-друге, статтею 188-42 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Більше того, як правильно зазначено судом першої інстанції, в акті, протоколі та в приписі від 22.08.2019 року вказано, що ОСОБА_1 порушила частину 8 статті 39 Закону №3038 та пункт 12 Порядку № 8461, що тягне за собою відповідальність згідно з частиною 9 статті 96 КУпАП, тоді як згідно з постановою від 05.09.2019 року позивач порушила пункт 1 частини 3 статті 41 Закону №3038 та підпункт 1 пункту 11 Порядку №553, що тягне за собою відповідальність згідно з частиною 5 статті 96 КУпАП, відсутність складу якої в діях ОСОБА_1 встановлено відповідачем.

Таким чином, на думку колегії суддів, закриття справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 не є фактом, що звільнив позивача від обов`язку виконати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.08.2019 року.

Доводи апеляційної скарги Управління ДАБК Одеської міської ради правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року колегія суддів не вбачає.

Щодо тверджень апелянта про необґрунтоване забезпечення судом першої інстанції ухвалою від 20.09.2019 року позову ОСОБА_1 шляхом зупинення дії припису Управління ДАБК Одеської міської ради від 22.08.2019 року, то колегія суддів не надає їм правової оцінки, оскільки у відповідності до ч.8 ст.154 КАС України відповідач не позбавлений був права оскаржити ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак таким правом не скористався.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Єщенко О.В. Федусик А.Г.