Справа № 369/8096/19
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8096/19
Провадження № 2-а/761/42/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу роти № 1 БПП в селі Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Гаркавого Олександра Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 р. на адресу суду від Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу роти № 1 БПП в с.Чайки УПП у Київській області ДПП НП України Гаркавого О.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 297035 від 10.06.2019 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 10.06.2019 р. о 03 год. 20 хв. позивач, керував транспортним засобом марки «Peugeot», модель «407», номерний знак НОМЕР_1 ), по вулиці Шевченка біля будинку № 67 в місті Буча Київської області, у якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив вимоги п.30.2 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України та відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності із законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 20.09.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольни їх у повному обсязі. Також представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив, у якому останній виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник на адресу суд надіслав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. До відзиву на позов на підтвердження правомірності дій та рішення відповідача додано відеозаписи з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який був присутній під час зупинки відповідачем транспортного засобу позивача, пояснив, що позивач жодним чином ПДР України не порушував, оскільки задній номерний знак його транспортного засобу освітлювався належним чином.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши показання свідка, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 10.06.2019 р. відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 10.06.2019 р. о 03 год. 20 хв. позивач, керував транспортним засобом марки «Peugeot», модель «407», номерний знак НОМЕР_1 ), по вулиці Шевченка біля будинку № 67 в місті Буча Київської області, у якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив вимоги п.30.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП.

Вимоги пункту п.30.2 ПДР України встановлюють, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом … з номерним знаком, який є неосвітленим…, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що ПДР України не порушував, зокрема задній номерний знак на його транспортному засобі був достатньо освітленим у темну пору доби. Разом з тим, зазначив, що оскільки відповідач не врахував його пояснення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та не надав жодного доказу на підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення, на думку позивача було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Разом з тим, з наданих представником відповідача відеозаписів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вбачається, що на задньому номерному знаку транспортного засобу позивача було наявне освітлення, про що також зазначив інспектор, який також був присутній під час зупинки транспортного засобу.

При цьому, інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові від 10.06.2019 р., в порядку ст. 251 КУпАП надано не було.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, з наданих представником відповідача доказів не встановлено факту наявність в діях позивача порушення ПДР України та відповідно й наявності адміністративного правопорушення, що також підтверджується показаннями свідка. При цьому інших доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та рішення відповідачем не надано.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 297035 від 10.06.2019 р., винесену відповідачем, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративним позов ОСОБА_1 до інспектора взводу роти № 1 БПП в селі Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Гаркавого Олександра Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 297035 від 10 червня 2019 року, винесену інспектором взводу роти № 1 БПП в селі Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Гаркавим Олександром Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: