Справа № 280/3709/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 липня 2020 року Справа № 280/3709/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна (АДРЕСА_2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (03124, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, буд. 4 оф. 520)

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (далі - третя особа), в якій позивач (з урахуванням уточнень від 15.06.2020) просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника, винесену відповідачем 26.09.2019 у ВП № 60168443 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299;

зобов`язати відповідача зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі постанови відповідача про арешт коштів боржника від 26.09.2019 у ВП № 60168443 арештовано її картковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк». ОСОБА_1 вважає таку постанову протиправною та просить зняти арешт з її карткового рахунку, оскільки вона є багатодітною матір`ю та на даний картковий рахунок отримує соціальну допомогу малозабезпечним сім`ям, допомогу одиноким матерям та допомогу багатодітній сім`ї, а накладення арешту призводить до відсутності грошових коштів на утримання дітей. Крім того вказує, що виконавче провадження відкрито із порушенням територіальної підсудності. Із посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження» просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 04.06.2020 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.06.2020, у зв`язку з невідповідністю позову вимогам статей 160, 161 КАС України, позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви до першого робочого дня включно після завершення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), але не менше, ніж протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

У зв`язку із перебуванням судді Бойченко Ю.П. у відпустці, питання про відкриття провадження у справі вирішувалося першого робочого дня - 22.06.2020.

Ухвалою суду від 22.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3709/20 та призначено судове засідання на 30.06.2020.

Від позивача надійшло клопотання (вх. від 30.06.2020 №30070) про розгляд справи за її відсутності у порядку письмового провадження.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 30.06.2020 №29958), в якому пояснив, що виконавче провадження №60168443 відкрито за місцезнаходженням майна боржника, що узгоджується із приписами статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що 27.03.2020 ним винесено постанову про арешт коштів боржника, в якій, серед іншого, зазначено: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику». Посилаючись на абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. Водночас, жодних документів від банку з повідомленням про те, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено накладати арешт, не надходило. Таким чином, підстави для скасування спірної постанови відсутні. Також вказує, що позивачем не надано доказів того, що спірний рахунок призначений для виплати соціальної допомоги. У задоволенні позову просить відмовити.

Від третьої особи пояснень щодо позову не надходило.

Протокольною ухвалою суду від 30.06.2020 відкладено розгляд справи до 02.07.2020.

Сторони у судове засідання не прибули.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

26.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження №6016844 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 09.09.2019 №4213, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» за кредитним договором від 07.10.2018 №181007-829-1 складає 10 680,00 грн.

27.03.2020 стягувачем подано заяву про арешт коштів боржника та того ж дня відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої приватний виконавець наклав арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та АТ «Універсал Банк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 12 148,00 грн.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 01.04.2020, в якій просила зняти арешт з її рахунку, оскільки на нього перераховується соціальна допомога на дітей, проте отримала відмову, оформлену листом від 15.04.2020 №12023.

Не погоджуючись із накладенням арешту на її картковий рахунок, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (тут та надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходи примусового виконання рішень визначені в ст. 10 зазначеного Закону, серед них, зокрема: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 цього Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника в рамках процедури примусового виконання виконавчого документу врегульовано ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за змістом норм ч.ч. 1, 2 і 4 цієї статті Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Також частинами 1 - 4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Зі змісту наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що приватний виконавець має право для забезпечення реального виконання виконавчого документу застосувати арешт коштів боржника (фізичної особи), що знаходяться на рахунку такого боржника у банківській установі, за винятком коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Перелік видів виплат та сум, на які не здійснюється звернення стягнення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» наведений у ст. 73 зазначеного Закону. Так, стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Зі змісту процитованих вище норм ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що окремі види соціальних виплати відносяться до законодавчо визначеного переліку коштів, на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження, а саме таких, як: допомога на дітей одиноким матерям, інша допомога на дітей, передбачена законом.

У контексті з наведеним суд звертає увагу на зміст ст. 46 Конституції України, якою встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 07.10.2009 № 25рп/2009 зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Отже, наведене вище у сукупності дає підстави для висновку, що накладення арешту на весь рахунок боржника (фізичної особи) у банку, який призначений для виплати соціальної допомоги, унеможливлює своєчасне отримання таким боржником у встановленому законом розмірі гарантованої Конституцією України грошової соціальної допомоги, що призводить до порушення його конституційних прав громадянина.

Дослідивши та проаналізувавши зміст поданих до суду документів і матеріалів, суд встановив, що на відкритий в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» картковий рахунок НОМЕР_2 у період з 08.05.2019 по 15.01.2019 надходили суми коштів, зокрема соціальні виплати.

При цьому, ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю, що підтверджується посвідченням Управління соціального захисту населення приазовської РДА від 07.06.2019 серії НОМЕР_6.

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що у 2019 році та у І кварталі 2020 року ОСОБА_1 отримувала дохівд із кодом «128», а саме державну та соціальну матеріальну допомогу.

Доказів того, що позивач отримувала на спірний картковий рахунок будь-які інші грошові кошти, які не є соціальною допомогою, матеріали справи не містять.

У контексті із встановленими у справі обставинами, суд зважає на положення ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Зокрема, однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

В даному випадку, враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відкритий в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» картковий рахунок НОМЕР_2 є рахунком, на який ОСОБА_1 перераховується соціальна допомога, наявні підстави для зняття арешту з такого рахунку, накладеного на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 27.03.2020 ВП №6016844. При цьому, у суду відстуні підтвердження, що картковий рахунок НОМЕР_2 відповідає рахунку № НОМЕР_1 , а тому задоволенню підлягає вимога щодо зобов`язання відповідача зняти арешт саме з карткового рахунку НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника, винесену відповідачем 26.09.2019 у ВП № 60168443 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 слід зазначити про таке.

Як встановлено судом, спірну постанову винесено 27.03.2020, а не 26.09.2019, як зазначає позивач.

Спірною постановою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та АТ «Універсал Банк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, відповідач даною постановою не накладав арешт на конкретний картковий рахунок, на який позивачу надходила соціальна допомога, більш того, постанова мала застереження, що арешт накладається на усі кошти, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Звідси, приймаючи 27.03.2020 у межах виконавчого провадження № 60168443 постанову про арешт коштів боржника, відповідач діяв правомірно, а отже підстави для визнання протиправною та скасування такої постанови у суду відсутні.

Щодо посилань позивача на те, що виконавче провадження № 60168443 відкрито із порушенням правил територіальної підсудності слід зазначити, що постанова про відкриття виконавчого провадження позивачем не оскаржується, а отже твердження, які не стосуються предмету спору, судом не досліджуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених обставин у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки ухвалою суду від 04.06.2020 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксану Анатоліївну (АДРЕСА_2) зняти арешт з карткового рахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) номер НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 14.07.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко