Справа № 160/5008/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Справа № 160/5008/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/5008/20 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
1. 05.05.2020 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просять суд:
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 05.05.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
4. 14.05.2020 року позивач усунув недоліки, викладені в ухвалі суду від 07.05.2020 року.
5. Ухвалою суду від 15.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/5008/20 та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 04.06.2020 року.
6. Також, ухвалою суду від 15.05.2020 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
- наказ про проведення перевірки товариства;
- направлення для проведення перевірки;
- акт перевірки №4591/40/04-36-55-05/31004437 від 01.02.2019 року;
7. 04.06.2020 року відповідачем був наданий відзив на адміністративний позов позивача, разом із витребуваними судом доказами по справі №160/5008/20.
8. 04.06.2020 року оголошено перерву у підготовчому засіданні, наступне підготовче засідання призначено на 30.06.2020 року.
9. 30.06.2020 року позивачем були долучені до матеріалів справи додаткові докази.
10. 30.06.2020 року закрито підготовче засідання в адміністративній справі №160/5008/20, призначено справу до судового розгляду одразу після закінчення підготовчого засідання.
11. Також, 30.06.2020 року уповноважений представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
12. Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
13. 30.06.2020 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
14. Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
15. Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
16. Позивач у позовній заяві зазначив про те, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі акту перевірки №4591/40/04-36-55-05/31004437 від 01.02.2019 року були прийняті податкові повідомлення-рішення:
18. З Акту перевірки видно, що товариством декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2018 року подано в межах строку, встановленого підпунктом 49.18.1 п. 49.18 ст.49 ПК України.
22. Підставою для цих висновків стали результати перевірки відповідачем показників податкової звітності з ПДВ товариства за жовтень 2018 року в порівнянні з даними Єдиного реєстру податкових накладних.
25. Товариство вказали, що у жовтні 2018 року позивач у свого контрагента ТОВ «Фарго-Терра» (код 40895202) придбав товари, в зв`язку з чим продавець ТОВ «Фарго-Терра» склало податкові накладні: №6 від 16.10.2018 на загальну суму 3780 000,00 грн., в т.ч. 630000,00 грн. ПДВ та №7 від 18.10.2018 на загальну суму 1924 999,20 грн, в т.ч. 320833,20 грн. ПДВ.
27. Ці податкові накладні ТОВ «Фарго-Терра» подало до Державної фіскальної служби України для проведення реєстрації. Податкові накладні були прийняті, однак реєстрацію зупинено.
28. Надалі комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення: № 997032/40895202 від 22.11.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2018 та №988027/40895202 від 14.11.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №7 від 18.10.2018 року.
29. Згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року у справі № 160/2161/19, яке набрало законної сили 22.07.2019 року, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.11.2018 року №997032/40895202 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 16.10.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра», датою її фактичного подання, а також визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.11.2018 року № 988027/40895202 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 18.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 18.10.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра», датою її фактичного подання.
30. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року у справі №160/2161/19 у Єдиному реєстрі податкових накладних було зареєстровано податкові накладні: №6 від 16.10.2018 року на загальну суму 3780 000,00 грн., в т.ч. 630000,00 грн. ПДВ - дата реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 15.11.2018 року та № 7 від 18.10.2018 на загальну суму 1924999,20 грн, в т.ч. 320 833,20 грн. ПДВ - дата реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 07.11.2018 року.
31. У Єдиному реєстрі податкових накладних датою реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2018 року на загальну суму 3780000,00 грн., в т.ч. 630 000,00 грн. ПДВ є 15.11.2018 року, а податкової накладної № 7 від 18.10.2018 року на загальну суму 1924999,20 грн, в т.ч. 320833,20 грн. ПДВ - 07.11.2018 року.
32. Позивач зазначає, що оскаржувані ним рішення, в основі яких лежить Акт перевірки, яким контролюючий орган встановив відсутність у Єдиному реєстрі податкових накладних факту реєстрації податкових накладних №6 від 16.10.2018 року та №7 від 18.10.2018 року, через це згідно з ППР1 для товариства, протиправно було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 1115661,25 грн., в т.ч. 892529,00 грн. за податковим зобов`язанням та 223132,25 грн. за штрафними санкціями, а згідно з ППР2 для товариства було зменшено суму, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 58 304,00 гривень.
34. Зважаючи на те, що сума ПДВ в розмірі 950833,20 грн. (за податковими накладними №6 від 16.10.2018 року та №7 від 18.10.2018 року) згідно оскаржуваними позивачем податковими повідомленнями-рішеннями від 11.06.2019 року, є такою, що не включена до податкового кредиту позивача, а податкові накладні №6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року є зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач відповідно до абз. 4 п. 198.6 ст. 198 ПК України намагався включити до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними №6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 протягом 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних.
35. Зокрема Позивачем було подано: уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року та включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 630 000,00 грн. по податковій накладній № 6 від 16.10.2018 року.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
40. Відповідач з позовними вимогами не згоден у повному обсязі, вважає доводи викладені позивачем в адміністративному позові, необґрунтованими та передчасними.
43. За результатами перевірки показників податкової звітності з ПДВ за жовтень 2018 року позивачем та згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відхилення між даними підприємства, задекларованими в податковій звітності, та даними інформаційних баз Державної фіскальної служби України.
44. Відхилення між показниками податкової звітності та даними перевірки встановлено по отриманим податковим накладним з статусом «скаргу не задоволено», по яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
45. Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.
47. Дані камеральної перевірки свідчать про заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18.1) у розмірі 892529 гривень.
48. Відповідальність платника, передбачена п. 123.1 ст. 123 глави 11 розділу II ПК України.
VІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
49. Дослідивши докази по справі, встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт є юридичною особою, яка обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 31004437 та перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість.
50. Основний вид діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).
56. За результатами проведеної перевірки та на підставі виявлених порушень відповідачем були прийняті оскаржувані позивачем рішення, а саме:
58. Отже, правомірність та обґрунтованість цих ППР від 11.06.2019 року предметом цього спору.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
59. Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
60. Пунктом 49.1 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
61. Згідно з п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
62. За змістом п.203.1 ст.203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
63. Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
64. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
65. Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
66. Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
67. Обмеження, визначені цією статтею, стосуються випадків, передбачених п.50.2 ст.50 ПК України, відповідно до якого платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.
68. Аналізуючи наведені норми можна дійти висновку, що нормами ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню. При цьому, платник податків має право не подавати уточнюючий розрахунок, якщо він зазначає відповідні уточнені показники у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
71. Підставою для таких висновків стали результати перевірки контролюючим органом показників податкової звітності з ПДВ товариства за жовтень 2018 року в порівнянні з даними Єдиного реєстру податкових накладних.
74. Отже, згідно висновків, викладених у акті перевірки контролюючим органом встановлено, що дані камеральної перевірки свідчать про заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджет у розмірі 892529,00 гривень, за що відповідно передбачена відповідальність, згідно положень п. 123.1 ст. 123 глави 11 розділу II ПК України.
76. Надаючи правову оцінку вказаним вище рішенням від 11.06.2019 року, слід зазначити про такі обставини.
78. Проте, у жовтні 2018 року позивач у свого контрагента ТОВ «Фарго-Терра» (код 40895202) придбав товари, в зв`язку з чим продавець ТОВ «Фарго-Терра» склало податкові накладні: №6 від 16.10.2018 на загальну суму 3780 000,00 грн., в т.ч. 630000,00 грн. ПДВ та №7 від 18.10.2018 на загальну суму 1924 999,20 грн, в т.ч. 320833,20 грн. ПДВ.
80. Ці податкові накладні ТОВ «Фарго-Терра» подало до Державної фіскальної служби України для проведення реєстрації. Податкові накладні були прийняті, однак їх реєстрацію було зупинено.
81. Надалі комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення: № 997032/40895202 від 22.11.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2018 та №988027/40895202 від 14.11.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №7 від 18.10.2018 року.
82. У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач-1), Головного управління ДФС у Дніпропетровській області(далі відповідач-2) з вимогами про:
-визнати протиправними та скасувати рішення Комісії регіонального рівня Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних про відмову в такій реєстрації від 14.11.2018 року за № 988027/40895202 та від 22.11.2018 року № 997032/40895202;
-визнати протиправною бездіяльність органу Державної Фіскальної служби України щодо ненадання вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги від 22.11.2018 №48/18 року на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.11.2018 року за № 988027/40895202 та скарги від 30.11.2018 № 56/18 року на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.11.2018 року за № 997032/40895202, винесене Комісією ДФС регіонального рівня;
- зобов`язати орган Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію податкової накладної № 7 від 18.10.2018 року та № 6 від 16.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом місячний строк, звіт про виконання судового рішення.
83. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року по справі №160/2161/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, було задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.11.2018 року №988027/40895202 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 18.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.11.2018 року № 997032/40895202 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 16.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 18.10.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра, датою її фактичного подання. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 16.10.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра, датою її фактичного подання. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.11.2018 року за № 988027/40895202 та скарги на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.11.2018 року за № 997032/40895202.
84. Рішення суду від 04.04.2019 року по справі №160/2161/19 набрало законної сили 22.07.2019 року.
85. Згідно положень ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
86. У подальшому, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року у справі № 160/2161/19 у Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні: № 6 від 16.10.2018 року на загальну суму 3780000,00 грн., в т.ч. 630000,00 грн. ПДВ - дата реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 15.11.2018 року та №7 від 18.10.2018 на загальну суму 1924999,20 грн, в т.ч. 320833,20 грн. ПДВ - дата реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 07.11.2018 року.
87. З наведеного видно, що у Єдиному реєстрі податкових накладних датою реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2018 року на загальну суму 3780000,00 грн., в т.ч. 630000,00 грн. ПДВ є 15.11.2018 року, а податкової накладної № 7 від 18.10.2018 року на загальну суму 1924999,20 грн, в т.ч. 320 833,20 грн. ПДВ - 07.11.2018 року.
90. Зважаючи на те, що сума ПДВ в розмірі 950 833,20 грн. (за податковими накладними № 6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року) згідно з зазначеними вище рішеннями відповідача від 11.06.2019 року, є такою, що не включена до податкового кредиту позивача, а податкові накладні № 6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року, згідно матеріалів справи, є зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем, з урахуванням положень абз. 4 п. 198.6 ст. 198 ПК України, було включено до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними № 6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року протягом 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних.
91. Зокрема товариством до контролюючого органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року та включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 630 000,00 грн. по податковій накладній № 6 від 16.10.2018 року.
94. Згідно акту перевірки від 19.11.2019 року встановлено, що згідно поданого уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року підприємством СТОВ АФ "Агросвіт" задекларовано рядок 21 «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» у розмірі 144736 грн, рядок 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» підприємство не декларує.
96. У подальшому товариством до контролюючого органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2019 року та включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковій накладній № 7 від 18.10.2018 року.
100. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, податковий орган дійшов висновків, що сума ПДВ по податковій накладній, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, була включена платником до складу податкового кредиту у періоді її складання, після її реєстрації в ЄРПН за рішенням суду у платника не виникає підстав для повторного включення суми ПДВ по зазначеній податковій накладній до складу податкового кредиту.
102. Таким чином, судом встановлено, та відповідно не заперечується податковим органом, що позивачем не було допущено завищення від`ємного значення.
103. Щодо порушення строків проведення камеральної перевірки, суд зазначає, що відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
104. За положеннями пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
105. Згідно зі ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. 76.2. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
106. Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначає, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
107. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
108. Системний аналіз наведених норм, в редакції, яка діяла на час проведення перевірки, свідчить про те, що предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
109. Слід зазначити, що проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.
110. Відтак, строки, зазначені пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України стосуються перевірки даних, зазначених у податкових деклараціях.
111. Отже, як встановлено судом, в даному випадку перевірка проводилась саме відносно податкової звітності позивача щодо декларування податку на додану вартість.
112. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі №819/1569/16.
113. Таким чином, суд доходить висновку про порушення відповідачем вимог податкового законодавства щодо можливості проведення камеральної перевірки податкової декларації Товариства у лютому 2019 року за період жовтень 2018 року.
114. Відтак, слід зазначити, про те, що оскільки оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення прийняті внаслідок проведення незаконної перевірки, то вказані податкові повідомлення-рішення не можливо визнати правомірними.
115. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2020 року у справі №815/5748/15.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
117. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
118. Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
119. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
120. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
121. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
122. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
123. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
124. Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
125. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
126. Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
127. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
128. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
129. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
131. Щодо розподілу судових витрат.
132. За змістом частин 1, 3 та 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
134. Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
135. Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
141. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
142. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
143. Повний текст рішення складено 30.06.2020 року.
Суддя В.В Ільков