Справа № 140/6750/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/6750/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом про визнання протиправними дій начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі начальник ГУ НП у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області, відповідач-2), які міститься у відповіді за підписом начальника ГУ НП у Волинській області Ю. Крошка від 08 квітня 2020 року на запит від 29 березня 2020 року щодо відмови у наданні завірених належним чином копій постанов про заведення оперативно-розшукових справ від 28 вересня 2011 року, 04 березня 2013 року, а також щодо відмови у наданні інформації щодо наявності або відсутності заведення 28 вересня 2011 року оперативно-розшукової справи у кримінальній справі №0308/1851/12 відносно позивача та щодо номеру, мети такої оперативно-розшукової справи і дати її заведення (дати затвердження відповідної постанови про заведення оперативно-розшукової справи); зобов`язання начальника ГУ НП у Волинській області, ГУ НП у Волинській області надати позивачу запитувану інформацію про те, чи була станом на 28 вересня 2011 року в Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі УМВС України у Волинській області) заведена оперативно-розшукова справа щодо позивача (кримінальна справа №0308/1851/12) і якщо так, то повідомити дату (дату затвердження відповідної постанови про заведення оперативно-розшукової справи), номер та мету її заведення, надіслати завірену копію цієї постанови, а також завірену копію постанови про оголошення позивача у розшук та заведення оперативно-розшукової справи 04 березня 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законних підстав для обмеження позивачу доступу до інформації щодо наявності або відсутності заведення 28 вересня 2011 року оперативно-розшукової справи відносно нього та щодо номеру, мети такої оперативно-розшукової справи і дати її заведення (дати затвердження відповідної постанови про заведення оперативно-розшукової справи), надання копій цієї та інших постанов про заведення оперативно-розшукових справ після вступу вироку у законну силу 07 лютого 2013 року, в тому числі, постанови про заведення оперативно-розшукової справи від 04 березня 2013 року, немає, а відмова у доступі до вказаної публічної інформації є необґрунтованою.

Ухвалою судді від 02 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не подав.

У відзиві на позов від 19 червня 2020 року за № 241/26/01-2020 відповідача-2 його вимог не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав належного та своєчасного розгляду запиту та надання відповіді на нього.

У поданій до суду відповіді на відзив від 28 червня 2020 року позивач підтвердив власну правову позицію, не погодившись із доводами протилежної сторони.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 29 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП у Волинській області із заявою, у якій просив надати йому інформацію стосовно того, чи була станом на 28 вересня 2011 року в УМВС України у Волинській області заведена оперативно-розшукова справа щодо нього (кримінальна справа №0308/1851/12), повідомити дату, номер та мету заведення оперативно-розшукової справи та надати завірену копію постанови про заведення оперативно-розшукової справи. Також просив надати завірені копії постанови про заведення оперативно-розшукової справи та постанови про оголошення його у розшук, які були винесені після вступу вироку у законну силу 07 лютого 2013 року.

Листом від 08 квітня 2020 року за №30/01/14-2020 ГУ НП у Волинській області повідомило заявника, що згідно із частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язкові до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку. Оскільки, заявник ухилявся від виконання вироку суду, відповідно не забезпечено вимог законодавства щодо виконання вироку суду, який набрав законної сили, тобто не забезпечується мета покарання, визначена статтею 50 Кримінального кодексу України. 04 березня 2013 року була винесена постанова про заведення оперативно-розшукової справи щодо розшуку громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, а також його затримання та взяття під варту.

Разом з тим, заявника було повідомлено, що відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості до прийняття рішення за результатами такої діяльності, відповідно завірена копія постанови про заведення оперативно-розшукової справи відносно| ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути надана.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази, суд дійшов до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон №2939-VІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 5 Закону №2939-VІ передбачено забезпечення доступу до інформації, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 6 Закону №2939-VІ інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Сукупність таких вимог є «трискладовим тестом», дотримання і застосування якого необхідно при розгляді запиту на інформацію.

Таємною інформацією є інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 Закону №2939-VІ, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю (частина перша статті 8 Закону №2939-VІ).

Як вбачається із матеріалів справи, на запит позивача від 29 березня 2020 року була надана відповідь листом від 08 квітня 2020 року за №30/01/14-2020,у якій його повідомлено, що 04 березня 2013 року була винесена постанова про заведення оперативно-розшукової справи щодо розшуку позивача.

При цьому, відмовляючи у наданні завіреної копії постанови про заведення оперативно-розшукової справи відносно позивача відповідач посилався на положення частини десятої статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», якою забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або непроведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності. Питання оприлюднення або надання такої інформації після прийняття рішення регулюється законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 18 лютого 1992 року №2135-ХІІ (далі Закон №2135-ХІІ) оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Статтею 6 Закону №2135-ХІІ передбачено підстави для проведення оперативно-розшукової діяльності, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання.

Згідно із частиною першою, третьою статті 9 Закону №2135-ХІІ у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. На особу, яка підозрюється в підготовці до вчинення злочину, переховується від органів досудового розслідування, суду або ухиляється від відбування кримінального покарання, безвісти зникла, ведеться тільки одна оперативно-розшукова справа. Без заведення оперативно-розшукової справи проведення оперативно-розшукових заходів, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті, забороняється. Про заведення оперативно-розшукової справи виноситься постанова, яка затверджується начальником або уповноваженим заступником начальника органу Національної поліції або начальником відокремленого підрозділу територіального органу Національної поліції, підрозділу Національного антикорупційного бюро України, органу Служби безпеки України, Директором Державного бюро розслідувань або його уповноваженим заступником, керівником територіального органу або його уповноваженим заступником, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, розвідувального органу Міністерства оборони України, Служби зовнішньої розвідки України, оперативного підрозділу органів доходів і зборів, органу або установи виконання покарань чи слідчого ізолятора. У постанові зазначаються місце та час її складання, посада особи, яка виносить постанову, її прізвище, підстава та мета заведення оперативно-розшукової справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9-1 Закону №2135-ХІІ ведення оперативно-розшукових справ здійснюється щодо невстановлених осіб, які готують вчинення злочину, а також осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, - до їх встановлення або розшуку, але не більше строків давності притягнення до кримінальної відповідальності чи строків давності виконання обвинувального вироку.

Пунктом 1 статті 9-2 Закону №2135-ХІІ визначено, що оперативно-розшукова справа повинна бути закрита у разі розшуку особи, яка переховувалася від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухилялася від відбування кримінального покарання, а також особи, яка безвісно відсутня.

Як зазначено відповідачем-2 у відзиві на позов, оперативно-розшукова справа, яка була заведена 04 березня 2013 року стосовно ОСОБА_1 до цього часу не закрита, оскільки проводиться оперативно-розшукова діяльність з приводу розшуку засудженого, його затримання та взяття під варту.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 8 Закону України «Про державну таємницю» від 21 січня 1994 року №3856-ХІІ (далі - Закон №3856-ХІІ) до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, зокрема, про особовий склад органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність або розвідувальну чи контррозвідувальну; про засоби, зміст, плани, організацію, фінансування та матеріально-технічне забезпечення, форми, методи і результати оперативно-розшукової, розвідувальної і контррозвідувальної діяльності; про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі з органами, що проводять таку діяльність; про склад і конкретних осіб, що є негласними штатними працівниками органів, які здійснюють оперативно-розшукову, розвідувальну і контррозвідувальну діяльність; про результати перевірок, здійснюваних згідно з законом прокурором у порядку відповідного нагляду за додержанням законів, та про зміст матеріалів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та судочинства з питань, зазначених у цій статті сфер.

Наказом Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року №440 затверджено Звід відомостей, що становлять державну таємницю, у розділі 4 якого зазначені наступні відомості у сфері державної безпеки та охорони правопорядку: відомості про причетність працівників ГУ Нацполіції до здійснення оперативно-розшукової діяльності (підпункт 4.1.1); відомості про організацію, завдання, результати оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці (підпункт 4.4.3).

Зі змісту оперативно-розшукової діяльності, сфер застосування здобутих під час її проведення відомостей, характеру і складу даних у матеріалах оперативно-розшукової справи, копії яких просив надати позивач, розголошення таких відомостей може завдати істотної шкоди інтересам державної безпеки та правопорядку.

За правилами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведені обставини в сукупності дають підстави для висновку про обґрунтованість дій відповідача при наданні відповіді на запит ОСОБА_1 з огляду на її повноту та пропорційність, повідомленням про підстави для відмови в наданні інформації з обмеженим доступом, та ґрунтовною відповіддю в розрізі загальнодоступної інформації.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законом України «Про доступ до публічної інформації», а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , Pandrup, Danmark, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 11), Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з врахуванням вимог пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Я. Ксензюк