Справа № 200/4351/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 р. Справа№200/4351/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., при секретарі судового засідання Сафронової Ю.Л.,

за участі:

представника відповідача - Терненко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська,59 м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 17.02.2019 року №Ф-104229-43 в розмірі 28631,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач без будь-яких законних підстав виніс оскаржувану вимогу. Вважає, що у відповідності до приписів Конституції України, принципів застосування законів у часі, підлягають застосуванню норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема пункту 9-4 розділу VІІІ, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Отже, сформована відповідачем вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2020 року № Ф-104229-43 є такою, що не відповідає вимогам закону.

Ухвалою від 04.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 01.06.2020 року.

01.06.2020 року розгул справи відкладено на 16.06.2020 року.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2020 року.

Відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачка є платником єдиного соціального внеску та в даних правовідносинах повинна сплачувати його у повному обсязі. Оскільки станом на 31.01.2020 року за позивачкою обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску, контролюючим органом у відповідності до норм чинного законодавства було сформовано та надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2020 року № Ф-104229-43 на суму 28631,64 грн.

Зазначає, що зміни, внесені Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII від 02.09.2014 року до розділу VIIІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року згідно п.28 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIIІ від 24.12.2015 року втратили чинність, а, отже, позивач зобов`язаний виконувати обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску. Більш того, з 13.02.2020 року виключено пункт 9-4 розділу VIІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а отже, підстави для його застосування відсутні. Тому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), перебуває на обліку, як платник єдиного внеску у Торецькій ДПІ Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДПС у Донецькій області.

Судом встановлено, що 17.02.2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-104229-43, якою встановлено, що станом на 31.01.2020 року в позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 28631,64 грн., з яких недоїмка - 28631,64 грн.

Наявність у позивачки станом на 31.01.2020 року заборгованості з єдиного внеску у розмірі 28631,64 грн підтверджується інтегрованою карткою платника.

Спірним питання даної справи є правомірність винесення вимоги.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 КАС України).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Так, абзацом 3 п. 1 ст. 4 Закону № 2464 передбачено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У відповідності до ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Частиною 6 ст. 25 Закону передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Аналіз наведених норм доводить, що платник повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок. При наявності недоїмки у платника контролюючі органи мають право зараховувати сплачений єдиний внесок у рахунок погашення недоїмки за попередні періоди.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Суд наголошує, що з 13.02.2020 року пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 виключено на підставі Закону України від 14.01.2020 року № 440-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи».

Отже, пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 був діючим по 12.02.2020 року включно.

Суд не погоджується з твердженням позивачки щодо неможливості застосування зміненої редакції Закону № 2464 з виключеним пунктом 9-4 у Прикінцевих та перехідних положеннях до бази (об`єкту) нарахування єдиного внеску, що виникла до дати набрання чинності такої зміни у Законі, тобто до 14.01.2020 року, з огляду на наступне.

З правового аналізу наведених законодавчих норм слідує, що до 13.02.2020 року факт перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, був підставою для звільнення платників єдиного внеску як від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, так і від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати. При цьому, вказані норми не скасовували обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надавали можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі, що було підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464.

З огляду на наведене, позивачка з 14.04.2014 року по 12.02.2020 року включно внаслідок проведення антитерористичної операції була звільнена від своєчасного виконання обов`язків платника єдиного внеску, проте, оскільки пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 був діючим по 12.02.2020 року включно, на час формування відповідачем спірної вимоги - 17.02.2020 року, відсутні будь-які підстави щодо звільнення позивачки від сплати єдиного внеску.

Таким чином, спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2020 року № Ф-104229-43 в розмірі 28631,64 грн є правомірною та не підлягає скасуванню, оскільки сформована відповідачем у період, коли позивачка не була звільненою від сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2020 року № Ф-104229-43 в розмірі 28631,64 грн в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачкою, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 293, 295, 297 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська,59 м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового виготовлено і підписано 14 липня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв