Справа № 640/3825/20
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2020 року №640/3825/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Департамент патрульної поліції, про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), третя особа - Департамент патрульної поліції (далі - третя особа, ДПП), в якому позивач просить суд:

- визнати дії посадових осіб відповідача щодо неповернення виконавчого документа стягувачу, прийняття виконавчого документа до провадження, відкриття виконавчого провадження ВП №61160016 на підставі постанови №ЕАК1685137 від 30.01.2019 р. Управління патрульної служби поліції у місті Києві НПУ ДПП про стягнення штрафу у сумі 850 грн. з позивача та виконавчого збору у розмірі 85 грн. та стягнення, протиправними;

- зобов`язати посадових осіб відповідача утриматися від вчинення певних дій по примусовому виконанню постанови №ЕАК1685137 від 30.01.2019 р. Управління патрульної служби поліції у місті Києві НПУ ДПП про стягнення штрафу у сумі 850 грн. з позивача та виконавчого збору у розмірі 85 грн., до набрання законної сили судового рішення у справі №761/43503/19 плюс п`ятнадцять днів, тож у відповідності до приписів ч. 1 ст. 307 КУпАП.

Ухвалою суду від 21.02.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, а ухвалою суду від 19.03.2020 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Разом з тим, позивачем до суду подавались заяви уточнення позовних вимог вх. №03-14/38060/20 від 19.03.2020 р. та вх. №03-14/78359/20 від 10.06.2020 р., згідно яких в остаточній редакції позовних вимог позивач просив:

- визнати дії відповідача щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 850 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №61160016 від 04.02.2020 p., яке відкрито на підставі постанови №ЕАК1685137 від 30.01.2019 р. Управління патрульної служби поліції у місті Києві НПУ ДПП про стягнення штрафу у сумі 850 грн. зі ОСОБА_1 , з 13.02.2020 p., протиправними;

- зобов`язати відповідача закінчити виконавче провадження №61160016 та повернути виконавчий документ - постанову №ЕАК1685137 від 30.01.2019 р. Управлінню патрульної служби поліції у місті Києві НПУ ДПП про стягнення штрафу у сумі 850 грн. з ОСОБА_1 без виконання на підставі ч. 1 ст. 37, п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та відмінити арешти банківських рахунків в АТКБ "Приватбанк" та AT "Універсал Банк".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані дії (постанови) вчинені (прийняті) з порушенням вимог законодавства, зокрема, без врахування того, що виконавчий документ оскаржений позивачем та з порушенням вимог щодо строків звернення до примусового виконання виконавчого документу.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судові засідання не прибув (подав клопотання про розгляд справи за його відсутності), письмового відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

30.10.2019 р. Інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві прийнято постанову серії ЕАК №1685137, згідно якої до позивача застосовано штраф у розмірі 425,00 грн., а у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 850,00 грн. (далі - Постанова серії ЕАК №1685137).

04.02.2020 р. Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП звернулось до відповідача із заявою про примусове виконання Постанови серії ЕАК №1685137.

Так, 04.02.2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Барановським Б.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61160016 по примусовому виконанню Постанови серії ЕАК №1685137

Також, 04.02.2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Барановським Б.В. в межах виконавчого провадження ВП №61160016 прийнято постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, яка, в подальшому, скасована постановою старшого державного виконавця відповідача Барановським Б.В. від 21.02.2020 р.

10.03.2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Барановським Б.В . в межах виконавчого провадження ВП №61160016 прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 195,30 грн.

16.03.2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Барановським Б.В. в межах виконавчого провадження ВП №61160016 прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику.

30.05.2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Барановським Б.В. в межах виконавчого провадження ВП №61160016 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з не виявленням належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

При цьому, відповідно до п.п. 2, 6 ч. 4 ст. 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вже зазначалось вище, виконавче провадження ВП №61160016 відкрито по примусовому виконанню Постанови серії ЕАК №1685137, прийнятої 30.10.2019 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

З матеріалів справи вбачається, що Постанова серії ЕАК №1685137 отримана позивачем 30.10.2019 р., а тому вказана постанова набрала законної сили 30.10.2019 р.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Враховуючи вказані вище норми, Постанова серії ЕАК №1685137, як виконавчий документ, могла бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання вказаною постановою законної сили, тобто до 31.01.2020 р. (включно).

При цьому, Постанову серії ЕАК №1685137 подано відповідачу для примусового виконання 04.02.2020 р., тобто з пропущенням строку, протягом якого вказана постанова підлягала виконанню.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300' 1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 06.11.2019 р. оскаржено Постанову серії ЕАК №1685137 до суду. Так, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.01.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі №761/43503/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта Радченка Дмитра Миколайовича про скасування Постанови серії ЕАК №1685137.

Отже, керуючись вказаними вище нормами, Постанова серії ЕАК №1685137 підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд прийшов до висновку, що старшим державним виконавцем відповідача Барановським Б.В. протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61160016 та відповідно протиправно прийняті в межах даного виконавчого провадження постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2020 р., постанова про арешт коштів боржника від 16.03.2020 р. та постанова про повернення виконавчого документа від 30.05.2020 р.

При цьому, керуючись ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд з метою ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними та скасування вказаних вище постанов старшого державного виконавця відповідача Барановським Б.В.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Департамент патрульної поліції, про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії є таким, що підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає частина сплаченої суми судового збору у розмірі 420,40 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Д; ), третя особа - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ), про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати прийняті старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барановським Б.В.:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2020 р. ВП №61160016;

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2020 р. ВП №61160016;

- постанову про арешт коштів боржника від 16.03.2020 р. ВП №61160016;

- постанову про повернення виконавчого документа від 30.05.2020 р. ВП №61160016.

3. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 частину сплаченого ним судового збору у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко