Справа № 480/5555/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 р.Справа № 480/5555/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумський області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 10.01.20 року по справі № 480/5555/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області третя особа Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, у якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову ВП №58602307 від 07.11.2019 про арешт майна боржника, винесену заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвою Т.В.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про забезпечення позову.

Заборонено Державному підприємству "СЕТАМ", вчиняти дії, направлені на реалізацію майна, що сформоване під лотом №396294, дата публікації 12.12.2019, а саме: залізничної колії №29493 (код станції прив`язки 445306) довжиною 8495,9 м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Горького, 58, на підставі постанови ВП №58602307 від 07.11.2019, винесеної Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області до набрання законної сили рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/5555/19.

Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідачем Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумський області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 та прийняти рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував розмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінено рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтовано необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та довлоди заявника. Крім того зазначив, що суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача про забезпечення позову відповідно до постанови ВП 58602307 від 07.11.2019, тоді як вказана постанова не була процесуальною підставою для передачі на реалізацію спірного майна та його внесення до системи від лотом № 396294.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "СМНВО" зазначає, що позивачу стало відомо з оголошення, розміщеного на офіційному веб-сайті ДП "Сетам" для проведення електронних торгів нежитлового приміщення, що відповідачем розпочато процедуру реалізації арештованого майна у ВП 58889595, що підтверджується розміщеною публікацією про проведення аукціону щодо продажу залізничної колії № 29493 (код станції прив`язки 445306) довжиною 8495,9 м, номер лоту № 396294. Крім того, факт призначення електронних торгів ДП "Сетам" щодо реалізації арештованого майна Товариства свідчить про фактичний початок реалізації майна, що належить позивачу.Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано вжито заходів забезпечення позову, оскільки їх не вжиття унеможливить захист порушених прав ТОВ "СМНВО".

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 09.01.2020 представником позивача подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству "СЕТАМ", вчиняти дії, направлені на реалізацію майна, що сформоване під лотом №396294, дата публікації 12.12.2019, а саме: залізничної колії №29493 (код станції прив`язки 445306) довжиною 8495,9 м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Горького, 58, на підставі постанови ВП №58602307 від 07.11.2019, винесеної Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області до набрання законної сили рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/5555/19 (а.с.23-31). Заходи забезпечення адміністративного позову позивач просив вжити з метою недопущення відчуження вказаного майна, що фактично (частково) належить позивачу, а не боржнику у виконавчому провадженні ВП №58602307. З технічного паспорту, складеного КП "Сумським бюро технічної інвентаризації", встановлено, що за адресою м. Суми вул. Горького, 58 розміщені залізничні колії довжиною 8495,9 м.п., до складу яких також входять і залізничні колії довжиною - 255,6 м. (які є складовою частиною виробничого цеху №4) та належить на права власності ТОВ "СМНВО".

Також зазначено, що Товариству стало відомо з оголошення, розміщеного на офіційному веб-сайті Дії "Сетам" для проведення електронних торгів нежитлового приміщення, що Виконавцем розпочато процедуру реалізації арештованого майна у ВП №58889595, що підтверджується розміщеною публікацією про проведення аукціону 13.01.2020 щодо продажу залізничної колії №29493 (код станції прив`язки 445306) довжиною 8495,9 м.:

- Номер Лоту: №396294;

- Дата проведення аукціону: 13.01.2020 року, 09.00;

- Дата закінчення торгів: 13.01.2020 року 18.00;

- Дата закінчення подання заявок: 13.01.2020 року 08.00;

- Стартова ціна: 12 240 300,00 грн.;

- Крок аукціону: 122 403,00 грн.;

- Дата публікації: 12.12.2019 року.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вчинене відчуження ДП "СЕТАМ" майна Товариства, призведе до порушення прав, за захистом яких звернувся до суду позивач.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Матеріалами справи встановлено, що 26.11.2019 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ВП № 57084810, винесена постанова про опис та арешт майна боржника, якою накладено арешт на підїзну колію довжиною 8495,9 м (унікальний індифікатор № 29493, код станції привязки 445306)

Відповідно до розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/15, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження");

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Таким чином, обов`язковим документом, який додається до заявки на примусову реалізацію арештованого державним виконавцем майна є саме постанова про опис та арешт боржника.

В свою чергу, Організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця саме на підставі постанови про опис та арешт майна боржника.

Відповідно до частини першої та другої ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС україни, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Як встановлено в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, в межах виконавчого провадження № 58602307 від 07.11.2019 державним виконавцем прийнята постанова про арешт майна боржника. В подальшому, в межах зведеного виконавчого провадження № 57084810 від 26.11.2019 державним виконавцем прийнята постанова про опис та арешт майна боржника.

Колегія суддів зазначає, що арешт на під`їздну колію довжиною 8495,9 м (унікальний індифікатор № 29493, код станції привязки 445306) накладено постановою ВП № 57084810 від 26.11.2019, тоді як судом першої інстанції заборонено ДП "СЕТАМ" вчиняючи дії на реалізацію майна, що сформовано під лотом №396294, дата публікації 12.12.2019, а саме залізничної колії №29493 (код станції прив`язки 445306) довжиною 8495,9 м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Горького, 58, на підставі постанови ВП 58602307 від 07.11.2019.

Тобто, постанова ВП №58602307 від 07.11.2019 не є процесуальною підставою для передачі на реалізацію спірного майна та його внесення до системи під лотом № 396294, оскільки такою підставою є постанова ВП № 57084810 від 26.11.2019.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказані висновки повністю узгоджуються з постановою Верховного Суду від 17.10.2019 по справі № 640/7285/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, сама заява про забезпечення позову містить лише посилання на можливість відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних та допустимих доказів.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Проте, зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст. 151 КАС України.

Колегія суддів зазначає, ухвала суду першої інстанції не містить належних та переконливих мотивів застосування заходів забезпечення позову, а відтак підлягає скасуванню.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з недостатнім правовим обґрунтуванням, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумський області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 року по справі № 480/5555/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 10.07.2020 року