Справа № 808/3020/15
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2020 року

Київ

справа №808/3020/15

касаційне провадження №К/9901/27372/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області) на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2015 (суддя Нестеренко Л.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 (судді: Панченко О.М., Чередниченко В.Є., Коршун А.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Інвестресурс» до Головного управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області) про визнання незаконним нарахування переплати в рахунок погашення податкового зобов`язання та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Торговий Дім Інвестресурс» подало до суду адміністративний позов до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило: визнати протиправними дії щодо відмови в зарахуванні наявної переплати з податку на прибуток в сумі 8690,60 грн та з податку на додану вартість в сумі 12507,15 грн у рахунок сплати зобов`язань за застосованим податковим компромісом за рішеннями про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу від 10.04.2015 №5148/10/10- 017 та від 10.04.2015 № 5060/10/10-017; зобов`язати відповідача зарахувати ТОВ «Торговий дім Інвестресурс» суми переплати, зокрема з податку на прибуток підприємств в сумі 8690,60 грн у рахунок сплати податкових зобов`язань за податковим компромісом згідно з рішенням про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу від 10.04.2015 № 5148/10/10-017 та з податку на додану вартість в сумі 12507,15 грн у рахунок сплати податкових зобов`язань за податковим компромісом згідно з рішенням про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу від 10.04.2015 № 5060/10/10- 017.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що 02.04.2015 він звернувся до відповідача із заявами про застосування податкового компромісу до грошових зобов`язань, визначених за податковим повідомленням-рішенням від 21.02.2013 № в частині податку на прибуток підприємств в сумі 853955 грн та за податковим повідомленням-рішенням від 21.02.2013№ в частині податку на додану вартість в сумі 250143 грн. Позивач 20.04.2015 отримав рішення про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу, згідно з яким контролюючий орган погодив застосування податкового компромісу в частині донарахування податку на прибуток підприємств в сумі 173812 грн та податку на додану вартість в сумі 250143 грн. У зв`язку із наявною переплатою з цих податків, позивач 02.04.2015 та 29.04.2015 звернувся до відповідача із заявами про зарахування наявної переплати в рахунок сплати 5% податків, щодо яких прийнято рішення про сплату за заявою про досягнення податкового компромісу. Проте 20.05.2015 позивач отримав від відповідача листи, згідно з якими податковий компроміс вважається недосягнутим з огляду на порушення строків сплати грошових зобов`язань. Позивач вважає дії з відмови в зарахуванні наявної переплати в рахунок зобов`язань зі сплаті сум з податку на прибуток та податку на додану вартість протиправними, оскільки закон надає платнику податків право на зарахування сум переплати з податків у рахунок належних до сплати податкових зобов`язань.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 16.10.2015 у справі № 808/3020/15 адміністративний позов задовольнив частково. Зобов`язав ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області зарахувати ТОВ «Торговий дім Інвестресурс» переплати з податку на прибуток в сумі 8690,60 грн у рахунок сплати податкових зобов`язань за податковим компромісом згідно з рішенням про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу від 10.04.2015 № 5148/10/10-017 та з податку на додану вартість в сумі 12507,15грн у рахунок сплати податкових зобов`язань за податковим компромісом згідно з рішенням про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу від 10.04.2015 № 5060/10/10- 017. В іншій частині позову суд відмовив. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь ТОВ «Торговий дім Інвестресурс» судовий збір у сумі 73,08 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні надміру сплачених податків у рахунок податкових зобов`язань, які позивач зобов`язаний сплатити в сумах, визначених контролюючим органом у рішеннях про погодження наміру застосувати податковий компроміс. Суд зазначив, що Податковий кодекс України надає платнику податків право на сплату податкових зобов`язань з податків чи податкового боргу за рахунок надміру сплачених платежів з таких податків. Водночас суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання дій відповідача з відмови здійснити таке зарахування, мотивуючи свою позицію тим, що Податковий кодекс України не визначає процедури зарахування надміру сплачених податків у рахунок податкових зобов`язань, щодо яких контролюючий орган погодив застосування податкового компромісу.

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що висновки судів суперечать чинному законодавству. Зазначає, що Податковий кодекс України не визначає процедури зарахування надміру сплачених коштів у рахунок сплати податкового зобов`язання за податковим компромісом. У відповідності до листа ДФС від 19.03.2015 кошти, сплачені за наслідками процедури податкового компромісу, зараховуються за спеціальним кодуванням, що унеможливлює зарахування переплати в рахунок погашення податкового зобов`язання за податковим компромісом.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15.06.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

Верховний Суд ухвалою від 06.07.2020 призначив справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомлення сторін на 07.07.2020.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Верховний Суд допускає заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Відповідно до частин першої третьої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, виходить з такого.

Суди попередніх інстанцій установили такі обставини.

ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя склала податкове повідомлення-рішення від 21.02.2013 № про визначення ТОВ «ТД Інвестресурс» грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 2231294,25 грн, зокрема в сумі 1913535 грн за основним платежем та в сумі 317759,25 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, та податкове повідомлення-рішення від 21.02.2013 № про визначення ТОВ «ТД Інвестресурс» грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1387248,50 грн, зокрема в сумі 1124655 грн за основним платежем та в сумі 262593,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

ТОВ «ТД Інвестресурс» 02.04.2015 звернулось до ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя із заявами від 30.03.2015 № 30/03/1 та від 30.03.2015 №30/03/2 про застосування відповідно до положень пункту 7 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України податкового компромісу до неузгоджених грошових зобов`язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, зокрема з податку на прибуток в сумі 853 955 грн та з податку на додану вартість в сумі 250143 грн.

Станом на час подання заяв про намір застосувати податковий компроміс ТОВ «ТД Інвестресурс» мало переплату, яка виникла у зв`язку з надмірно сплаченим податком на прибуток підприємств в сумі 42692,80 грн та податком на додану вартість в сумі 12515,79 грн, що підтверджується актами звірки розрахунків платника за період з 01.01.2015 по 18.05.2015.

ТОВ «ТД Інвестресурс» до заяв про намір застосувати податковий компроміс 02.04.2015 додало також заяви про зарахування наявної переплати з цих податків у рахунок належних до сплати 5% податків, щодо яких заявлено намір досягнути податковий компроміс.

ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя за рішеннями про розгляд заяв про намір досягнути податковий компроміс від 10.04.2015 №5148/10/10-017 та від 10.04.2015 № 5060/10/10-017 погодила застосування податкового компромісу щодо податку на прибуток в сумі 173812 грн та податку на додану вартість в сумі 250143 грн і розрахувала відповідно до пункту 2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України до сплати ТОВ «ТД Інвестресурс» 5% від цих сум, що становить 8690,60 грн з податку на прибуток та 12507,15 грн з податку на додану вартість.

ТОВ «ТД Інвестресурс» отримало зазначені рішення 20.04.2015.

У зв`язку із наявністю переплати із зазначених податків, ТОВ «ТД Інвестресурс» 29.04.2015 звернулось до ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя із заявою від 28.04.2015 про зарахування наявної переплати в рахунок належних до сплати 5% податків, щодо яких контролюючий орган погодив застосування податкового компромісу.

ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя листами від 28.04.2015 №5831/10/10-017 повідомила ТОВ «ТД Інвестресурс» про порушення ним строку сплати грошових зобов`язань, передбачених у пункті 5 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (10 днів з дня узгодження податкових зобов`язань, тобто в даному випадку з дня подання заяви про намір застосувати податковий компроміс), тому виходячи з положення пункту 8 цього підрозділу податковий компроміс вважається недосягнутим.

Позивач вважає, що контролюючий орган допустив протиправні дії, оскільки відмовив йому в зарахуванні наявних сум переплат з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у рахунок узгоджених грошових зобов`язань з цього податку, що підлягали сплаті позивачем після погодження контролюючим органом податкового компромісу.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК) податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 1 підрозділу 9-2 «Особливості уточнення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу» розділу XX «Перехідні положення» ПК податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Пунктом 2 підрозділу 9-2 зазначеного розділу передбачено, що сума заниженого податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 9-2 зазначеного розділу платник податків сплачує податкові зобов`язання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні-рішенні, у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження.

Згідно з пунктом 7 підрозділу 9-2 зазначеного розділу процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов`язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов`язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов`язання вважається неузгодженим.

Згідно з пунктом 8 підрозділу 9-2 зазначеного розділу податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов`язань згідно із цим підрозділом. Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов`язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК платникові податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 ПК джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит) та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі заяви платника) до відповідних бюджетів.

Отже, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Водночас податковий компроміс передбачає, що сума заниженого податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, яка підлягає сплаті, визначається контролюючим органом за заявою платника цих податків про намір застосувати податковий компроміс і має бути сплачена в розмірі 5 %, а решта 95 відсотків суми - вважаються погашеними.

При цьому строком сплати суми, визначеної у рамках процедури податкового компромісу, яка поширюється на неузгоджені суми податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов`язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу, є 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Своєю чергою, днем узгодження, в такому випадку, є день подання заяви про намір застосувати податковий компроміс до контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов`язання в сумі, визначеній пунктом 2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК, та у строк, визначений пунктом 5 цього підрозділу, таке податкове зобов`язання вважається неузгодженим, а податковий компроміс недосягнутим.

Суд касаційної інстанції вважає, що у контролюючого органу не було правових підстав після подання позивачем одночасно із заявою про намір досягнути податковий компроміс щодо податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств і податку на додану вартість заяви про зарахування у рахунок сплати таких податкових зобов`язань сум існуючої переплати для зарахування таких сум переплати.

При цьому, суд виходить з того, що процедура застосування податкового компромісу є процедурою, яка визначає окремі порядок узгодження та строки сплати податкових зобов`язань, щодо яких погоджується застосування такого компромісу, і яка передбачає обов`язок платника податків сплатити податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість протягом 10 днів з дня подання заяви про намір застосувати податковий компроміс, а у разі несплати - таке податкове зобов`язання вважається неузгодженим, а податковий компроміс недосягнутим. У цій процедурі не можуть бути використані такі джерела сплати податкових зобов`язань як суми надміру сплачених податків, адже за результатами податкового компромісу застосовуються спеціальні коди видів сплати: «Сплата грошового зобов`язання за уточнюючим розрахунком у разі застосування податкового компромісу»; «Сплата грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням у разі застосування податкового компромісу». Зазначені коди дозволять у загальній сумі надходжень до бюджету відокремити платежі за податковим компромісом.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати суми переплати з цих податків у рахунок сплати податкових зобов`язань за податковими компромісами, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову скасуванню із прийняттям нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 351, 355, 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача у справі - Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області зарахувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інвестресурс» переплати з податку на прибуток в сумі 8690,60 грн у рахунок сплати податкових зобов`язань за податковим компромісом згідно з рішенням про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу від 10.04.2015 № 5148/10/10-017 та з податку на додану вартість в сумі 12507,15грн у рахунок сплати податкових зобов`язань за податковим компромісом згідно з рішенням про розгляд заяви про намір досягнення податкового компромісу від 10.04.2015 № 5060/10/10- 017.

У задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду