Справа № 420/962/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/962/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.01.2020 року №, №.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов, відповідь на відзив (Том ІІІ, аркуші справи 119-124) обґрунтовані позивачем тим, що він є діючим підприємством та мав господарські відносини з ТОВ «АМЕЙ», ТОВ «КОНКОРДБУД», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», висновки акту перевірки ґрунтуються на припущеннях податкового органу, а нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами не підтверджена жодними доказами, позивачу виписані податкові накладні, суми податку на додану вартість по яким правомірно включені позивачем до податкового кредиту, на підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «АМЕЙ», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП» позивачем надані всі первинні документи, з яких можливо встановити зміст і обсяг здійснених операцій. Наявність податкової інформації щодо контрагентів позивача не може бути підставою для висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства, оскільки позивач не може нести відповідальність за дії контрагентів та викладені в акті обставини носять характер припущень. Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «КОНКОРДБУД», первинні документи були втрачені та податковий орган був належним чином повідомлений про ці обставини, в подальшому первинні документи були відновлені до винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та про ці обставини відповідач повідомлений. Крім того, на даний час первинні документи по господарським операціям з ТОВ «КОНКОРДБУД» відновлені та надані до суду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву (Том ІІІ, аркуші справи 111-116) вбачається що відповідач позов не визнає, оскільки під час перевірки встановлена нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «АМЕЙ», ТОВ «КОНКОРДБУД», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», неможливість здійснення господарської діяльності контрагентами позивача, про що свідчить податкова інформація, а щодо операцій з ТОВ «КОНКОРДБУД» позивачем під час перевірки взагалі не надано первинних документів. Таким чином, позивачем безоплатно отримані товарно-матеріальні цінності з невідомого джерела з подальшою їх реалізацією, а також безпідставно сформований податковий кредит.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Спецелеваторбуд» є платником податку на додану вартість, основними видами діяльності позивача є будівництво житлових і нежитлових будівель, неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами, та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, вантажний автомобільний транспорт (Том І, аркуші справи 96-100)

Позивач має ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, дозвіл на здійснення робіт підвищеної небезпеки (Том І, аркуші справи 101-103), має трудові ресурси для здійснення господарської діяльності, про що свідчать штатні розписи та податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Том І, аркуші справи 107-137), орендує приміщення для здійснення господарської діяльності (Том І, аркуші справи 138-151), має власні та орендовані транспортні засоби, водіїв, тощо (Том І, аркуші справи 152-179).

ГУ ДПС в Одеській області в період з 26.09.2019 року по 17.10.2019 року проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Спецелеваторбуд», за результатами якої складений акт перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019 року (Том І, аркуші справи 15-54).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податку на прибуток за 2017-2018 роки в розмірі 537402 грн.; п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. 198.1-198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 597113,44 грн., а тому 14 листопада 2019 року відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення №000486509, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 746391 грн., з яких 597113 грн. податкове зобов`язання, 149278 грн. штрафні (фінансові) санкції, №000487509, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток 671753 грн., з яких 537402 грн. податкове зобов`язання, 134351 грн. штрафні (фінансові) санкції (Том І, аркуші справи 62-63).

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПС України та за результатами розгляду скарги ці податкові повідомлення-рішення скасовані в частині встановлених перевіркою порушень по відносинам позивача з ТОВ «СВЄТСТРОЙ», а в іншій частині повідомлення-рішення залишені без змін (Том І, аркуші справи 72-95).

На підставі акту перевірки, а також рішення ДПС України про результати розгляду скарги позивача, 30.01.2020 року ГУ ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток 350734 грн., з яких 280587 грн. податкове зобов`язання, 70147 грн. штрафні (фінансові) санкції, №, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 389703 грн., з яких 311762 грн. податкове зобов`язання, 77941 грн. штрафні (фінансові) санкції (Том ІІІ, аркуші справи 94-95).

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, а тому звернувся до суду з цим позовом.

З акту перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019 року, з врахуванням рішення про результати розгляду скарги позивача ДПС України, вбачається, що підставою для висновків про порушення позивачем положень ст. 44, 134, 198 Податкового кодексу України, є встановлення податковим органом нереальності господарських операції позивача з ТОВ «АМЕЙ», ТОВ «КОНКОРДБУД», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», не можливості їх здійснення та не підтвердження проведення таких операцій первинними документами, наявність податкова інформація по зазначеним підприємствам, яка свідчить про відсутність у них трудових ресурсів, виробничі потужності для здійснення господарської діяльності, відсутність доказів придбання товарно-матеріальних цінностей, тощо.

Суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача не обґрунтованими, безпідставними, зробленими на припущеннях та такими, що спростовуються наданими доказами в справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з змістом положень п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень п. п. 134.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

При цьому, відповідно до положень ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, право на формування податкового кредиту та витрат виникає у підприємства в разі фактичного здійснення господарських операцій, підтвердження первинними документами здійснення таких операцій та наявності належним чином оформлених податкових накладних для формування податкового кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД» та ТОВ «АМЕЙ» 5 вересня 2018 року укладений договір поставки №5/09-18, за умовами якого ТОВ «АМЕЙ» зобов`язується передати позивачу аспіраційне та інше обладнання згідно Додатків (специфікацій), що є невід`ємною частиною договору (Том ІІ, аркуші справи 117-121). Відповідно до п. 1.2, 1.4, 2.2 цього Договору, ціна, загальна кількість, асортимент товару визначається в Рахунках, Додатках (специфікаціях), у вартість товару включається вартість навантаження, поставка здійснюється на умовах DDP (склад покупця).

Відповідно до Додатків до договору, Рахунків на оплату товару, видаткових накладних (Том ІІ, аркуші справи 122-128, 132-134, 138-139, 145) позивачу за договором поставки №5/09-18 від 5 вересня 2018 року поставлений товар - вентилятори, кабель, труби, з`єднувачі. Зазначені документи містять всі необхідні реквізити, з них можливо встановити зміст і обсяг господарських операцій.

Перевезення товару підтверджується товарно-транспортними накладними (Том ІІ, аркуші справи 129, 135, 140, 146), ТОВ «АМЕЙ» виписані податкові накладні та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, сума податку на додану вартість по яким включена позивачем до податкового кредиту (Том ІІ, аркуші справи 136-137, 141-144, 147-149), оплата коштів за товар підтверджується виписками з банку (Том ІІ, аркуші справи 150-151).

Крім того, позивачем надані до суду докази подальшого використання в господарській діяльності придбаних у ТОВ «АМЕЙ» товарно-матеріальних цінностей, зокрема, договір на виконання будівельно-монтажних робіт з ПрАТ «ОДЕСАГРОШЛЯХБУД» від 3 липня 2018 року, договір про надання послуг та технічного обслуговування обладнання від 23 травня 2016 року з ТОВ «Грінтур-Екс», договір на технічне обслуговування, поточний та аварійний ремонт систем аспірації від 1 березня 2018 року з ТОВ «Грінтур-Екс», акти виконаний будівельних та ремонтний робіт, виписки з банку на підтвердження оплати цих робіт, тощо (Том ІІ, аркуші справи 152-192).

Податковим органом зазначено в акті перевірки про те, що позивачем здійснено оприбуткування електричного обладнання, отриманого від ТОВ «АМЕЙ», проведено ці операції в бухгалтерському обліку, здійснена оплата коштів за придбаний товар, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД» та ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» 3 жовтня 2017 року укладений договір №3/10-17, за умовами якого ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» зобов`язується за завданням позивача виконати субпідрядні будівельно-монтажні (ремонтні) роботи зерноприймального комплексу ТОВ «Грінтур-Екс», розташованого на території Миколаївського морського торговельного порту, м. Миколаїв (Том ІІ, аркуші справи 198-201).

Крім того, між ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД» та ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» 25 вересня 2017 року укладений договір №25/09-17, за умовами якого ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» зобов`язується за завданням позивача виконати субпідрядні електромонтажні роботи на елеваторі ТОВ «МИРАНДА ПЛЮС», розташованому за адресою: Київська область, м. Васильків (Том ІІ, аркуші справи 225-228).

ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» є платником податку на додану вартість, здійснює діяльність з будівництва житлових і нежитлових будівель та має ліцензію на здійснення таких робіт (Том ІІ, аркуші справи 193-197).

На підтвердження виконання робіт за договором з ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД» позивачем надані до суду локальні кошториси, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти виконаних будівельних робіт, листи про надання працівникам ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» перепусток на територію Миколаївського морського торгівельного порту, тощо (Том ІІ, аркуші справи 202-224, 229-238), ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» виписані податкові накладні, суми податку на додану вартість по яким включені позивачем до податкового кредиту (Том ІІ, аркуші справи 239-245), на підтвердження оплати коштів за виконані роботи до суду надана виписка з банку та договір про відступлення права вимоги (Том ІІ, аркуші справи 247-248).

Крім того, позивачем надані до суду договори підряду, укладені з ТОВ «МИРАНДА ПЛЮС», ТОВ «Грінтур-Екс» на виконання електромонтажних робіт на елеваторі ТОВ «МИРАНДА ПЛЮС», розташованому за адресою: Київська область, м. Васильків, а також будівельно-монтажних (ремонтних) робіт зерноприймального комплексу ТОВ «Грінтур-Екс», розташованого на території Миколаївського морського торговельного порту, м. Миколаїв, довідки про вартість будівельних робіт, акти виконаних будівельних робіт, виписки з банку (Том ІІІ, аркуші справи 1-93), які підтверджують замовлення таких робіт у позивача, який, в свою чергу, уклав договори на виконання цих робіт з контрагентом ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП».

Податковим органом зазначено в акті перевірки про те, що позивачем здійснено оприбуткування робіт, отриманих від ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП», проведено ці операції в бухгалтерському обліку, здійснена оплата коштів за виконані будівельно-монтажні роботи.

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «КОНКОРДБУД», слід зазначити, що ТОВ «КОНКОРДБУД» є діючим підприємством, здійснює діяльність з будівництва житлових і нежитлових будівель, має ліцензію на здійснення таких робіт (Том ІІ, аркуші справи 32-38).

Між ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД» та ТОВ «КОНКОРДБУД» 9 жовтня 2018 року укладений договір №9/10-18, за умовами якого ТОВ «КОНКОРДБУД» зобов`язується виконати будівельно-монтажні роботи з монтажу силосів при будівництві третьої черги зерносховища, розташованого за адресою: Хмельницька область, Старосинявський район, м. Адампіль (Том ІІ, аркуші справи 43-46).

На підтвердження виконання робіт за цим договором позивачем надано до суду локальні кошториси, довідки про вартість будівельних робіт, акти виконаних будівельних робіт (Том ІІ, аркуші справи 47-86), ТОВ «КОНКОРДБУД» виписані податкові накладні, суми податку на додану вартість по яким включені позивачем до податкового кредиту (Том ІІ, аркуші справи 87-96), на підтвердження оплати коштів за виконані роботи до суду надана виписка з банку (Том ІІ, аркуш справи 97).

Крім того, позивачем надані до суду договір підряду, укладений з АПНВП «ВІЗИТ» на виконання будівельно-монтажних робіт при будівництві третьої черги зерносховища, розташованого за адресою: Хмельницька область, Старосинявський район, м. Адампіль, договірна ціна, акти прийняття виконаних робіт, виписка з банку, відомості по рахунку 6851 (Том ІІ, аркуші справи 98-111), які підтверджують замовлення таких робіт у позивача, який, в свою чергу, уклав договір на виконання цих робіт з контрагентом ТОВ «КОНКОРДБУД».

Податковим органом зазначено в акті перевірки про те, що операції позивача з ТОВ «КОНКОРДБУД» проведені в бухгалтерському обліку, однак будь-яких документів крім договору позивачем під час перевірки не було надано.

В матеріалах справи міститься запит податкового органу від 11.10.2019 року на адресу позивача про надання документів по операціям з ТОВ «АМЕЙ», ТОВ «КОНКОРДБУД», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», на який позивачем надана відповідь про не можливість надання документів по операціям з ТОВ «КОНКОРДБУД» з підстав їх втрати та направлення запиту до контрагента з проханням надати втрачені документи (Том І, аркуші справи 67-68, Том ІІ, аркуші справи 39-42).

Крім того, позивачем була створена комісія для встановлення переліку втрачених документів наказом по підприємству №11-Б від 7 жовтня 2019 року та 17 січня 2019 року ГУ ДПС в Одеській області повідомлено про те, що втрачені документи відновлені (Том І, аркуші справи 69-71).

Відповідно до положень п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

Оскільки позивачем повідомлено відповідача про втрату документів, ці документи до винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були відновлені та надані до суду в цій справі, відповідач, незважаючи на неможливість проведення перевірки за відсутності первинних документів, не переніс перевірку до відновлення документів, ці документи мають братися судом до уваги та мають бути оцінені, незважаючи на їх відсутність під час перевірки.

Суд звертає увагу, що наявні в справі первинні документи складені у відповідності до вимог законодавства, з первинних документів можливо встановити зміст і обсяг господарських операцій позивача з ТОВ «АМЕЙ», ТОВ «КОНКОРДБУД», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», будь-яких зауважень до первинних документів податковий орган в акті перевірки не висловлює, а тому суд вважає, що первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, здійснення господарських операцій саме з цими контрагентами, а не іншими невстановленими особами, а також правомірність включення сум податку на додану вартість по операціям з цими контрагентами на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних до податкового кредиту.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд вважає, що відповідач не довів не здійснення спірних господарських операцій та його висновки в акті перевірки ґрунтуються на припущеннях.

Відповідач в акті перевірки зазначає про наявність інформаційних баз податкового органу, які свідчить про неможливість контрагентів позивача здійснювати господарські операції, однак суд звертає увагу, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між замовником та його безпосередніми контрагентами.

Жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування, позивач не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару або послуг по ланцюгу.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Проте, посадовими особами контролюючого органу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідач при встановленні порушень норм податкового законодавства позивачем керувався виключно податковою інформацією щодо контрагентів позивача без дослідження та надання оцінки первинними документам, наявним у позивача по спірним господарським операціям, його висновки зроблені виключно на припущеннях та можливих порушенням норм податкового законодавства контрагентами позивача.

Разом з цим, сам факт наявності господарських операцій з контрагентом, який порушує податкове законодавство не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки, даних про те, що позивач був обізнаний про такі дії його контрагента до суду не надано та якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Таку правову позицію неодноразово висловлював в своїх рішеннях Верховний Суд України та схожа позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «Булавес» АД проти Болгарії».

Навіть в разі порушення зазначеними контрагентами податкового законодавства позивач не може нести відповідальність за дії цих підприємств, якщо податковий орган не доведе обізнаності позивача про такі дії контрагента, узгодженості дій з контрагентом для отримання податкової вигоди, тощо, проте таких доказів відповідачем до суду не надано.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту притягнення до відповідальності контрагентів позивача, не надано доказів винесення щодо контрагентів позивача податкових повідомлень-рішень, наявності вироків у кримінальних провадження щодо цих підприємств.

Висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків. Правомірність нарахування сум грошового зобов`язання не може мотивуватися виключно даними податкової інформації. Податкова інформація має оцінюватись судом з урахуванням інших доказів у справі. Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду в рішенні у справі №804/939/16 від 20.03.2018 року.

Також, не може бути доказом нереальності та безтоварності господарських операцій факти відсутності реєстрації податкових накладних щодо основних фондів, транспортних послуг, вантажних робіт, споживання комунальних послуг, тощо, що відповідає висновкам Верховного Суду в рішенні у справі №820/4648/13-а від 16.02.2018 року.

Таким чином, висновки відповідача спростовуються наданими доказами у справі, у позивача є первинні документи в підтвердження здійснення господарських операцій, а відповідачем не доведена нереальність господарських операцій, по яким позивачем сформований податковий кредит.

Дані інформаційних баз податкового органу про не залучення контрагентами позивача інших підприємств та працівників для виконання робіт, відсутність основних фондів, приміщень, тощо не є безперечним доказом, який би свідчив про ці обставини, оскільки контрагенти позивача могли використовувати робочу силу, транспорт, без відображення цих операцій в обліку та відповідальність за таки дії мають нести ці контрагенти, а не позивач.

З матеріалів справи вбачається, що контрагенти позивача є діючими підприємствами, є платниками податку на додану вартість, мають ліцензію на здійснення будівельних робіт, господарські операції між позивачем та ТОВ «АМЕЙ», ТОВ «КОНКОРДБУД», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП» підтверджуються первинними документами, а податковий орган робив свої висновки керуючись виключно даними податкової звітності контрагентів позивача, однак такі висновки суд вважає цілком не обґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД» обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи задоволення позовних вимог ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД», у відповідності до ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» (вул. Маршала Говорова, 2, м. Одеса, 65063, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.01.2020 року №, № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 30.01.2020 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 30.01.2020 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» (вул. Маршала Говорова, 2, м. Одеса, 65063, ) сплачений судовий збір у розмірі 11106,56 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.