Справа № 202/2330/20
Суддя: Кухтін Г. О.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2330/20
Провадження № 2-а/202/58/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.,

за участю секретаря - Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 3 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Бойко Костянтина В`ячеславовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бойко К.В. серії ЕАК № 2369761 від 10 квітня 2020 року його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно оскаржуваної постанови 10 квітня 2020 року о 18 годині 31 хвилину, позивач керував транспортним засобом «Ford Focus Reshik» з номерним знаком, що не належить вказаному ТЗ, на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.4. «а» ПДР України. Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КпАП України, оскільки позивач при керуванні транспортним засобом дотримувався положень ПДР України, відповідно Правила дорожнього руху не порушував, зазначений факт порушення ним Правил не визнає. Вважає дії працівника патрульної поліції щодо винесення відносно нього постанови в справі про адміністративне правопорушення неправомірними. Враховуючи викладене, просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2369761 від 10.04.2020 року, а справу - закрити.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

21 травня 2020 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська представником третьої особи подано пояснення, в яких останній посилається на те, що 10 квітня 2020 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що останній керував транспортним засобом із закріпленим на ньому номерним знаком, що не належав цьому транспортному засобу; також позивач не надав відповідачу для перевірки документи, передбачені п. 2.1. ПДР України, а саме - посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначив, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. Крім того, з представленого відеозапису вбачається, що позивачу відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та на забезпечення дотримання прав останнього було озвучено підставу його зупинення, роз`яснено його права. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу без їх участі.

22 червня 2020 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на те, що 10 квітня 2020 року ним було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що останній керував транспортним засобом із закріпленим на ньому номерним знаком, що не належав цьому транспортному засобу; також позивач не надав відповідачу для перевірки документи, передбачені п. 2.1. ПДР України, а саме посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. Вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що не підтверджені жодним належним доказом. Просив відмовити у задоволенні позову повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Позивач у судове засідання не з`явився, згідно заяви, поданої через канцелярію суду, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно відзиву просив розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, згідно письмових пояснень просили розглядати справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у його задоволенні із наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п.2 ч.1 ст. 5 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 10 квітня 2020 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бойко К.В. відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 2369761. Згідно вказаної постанови 10 квітня 2020 року о 18 годині 31 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus Reshik» з номерним знаком, що не належить вказаному ТЗ, на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.4 «а» ПДР України.

Наслідком чого стало притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.4. «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог ст. 256 КУпАП, вважає, що посадовою особою зазначений склад правопорушення - суть адміністративного правопорушення - які саме дії позивача призвели до порушення п. 2.4. «а» Правил дорожнього руху.

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

В даному випадку, відповідачем було належним чином складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджено обставинами, викладеними у письмових поясненнях, відзиві, а також відеоматеріалом, наданим суду на підтвердження правомірності винесеної постанови.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 1 статті 126 КУпАП, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими.

Таким чином, судом встановлена правомірність дій працівника поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з його формальних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення ПДР позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно нього правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в діях позивача порушення п. 2.4. «а» ПДР України, та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 1 статті 126 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 42, 44, 45, 46, 47, 72-76, 77, 79, 192, 193, 194, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч.ч. 4, 5 ст. 258, ч.2 ст.122 КУпАП, ст. 289 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 3 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Бойко Костянтина В`ячеславовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Г.О. Кухтін