Справа № 420/7264/19
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7264/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Лементовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, вимоги та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-1/268ДАБК від 14.06.2019 року "Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року"; визнати протиправною та скасувати вимогу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської О.В., надіслану супровідним листом Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 1015-05/1-4301 від 06.06.2019 року; зобов`язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вимога головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської О.В. та наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради винесені протиправно та підлягають скасуванню, оскільки жодних перевірок з метою виявлення наявності/відсутності у декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року недостовірних даних відповідачами проведено не було. При цьому, на момент реєстрації вказаної декларації Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області здійснено перевірку вказаних в ній даних та погодився з їх достовірністю, в тому числі щодо віднесення реконструкції квартири до ІІ категорії складності. За таких підстав оскаржувані наказ та вимога є необґрунтованими та підлягають скасуванню, а декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року підлягає поновленню.

Представником відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що на адресу управління надійшла вимога головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської О.В., якою вимагалось скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1 за № ОД73 від 21.12.2015 року. При цьому, відповідно до ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, наказом Управління № 01-1/268ДАБК від 14.06.2019 року скасовано реєстрацію вказаної декларації. При цьому, представник відповідача зазначає, що управління діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Представником відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що оскільки об`єкт будівництва відносить до категорії об`єктів із значним класом наслідків (СС3), замовнику будівництва необхідно було отримати дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкті, проте згідно Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з 18.05.2011 року, внесено інформацію щодо документів, які надають право на готовність об`єкта до експлуатації під час реконструкції квартири АДРЕСА_1 (класом наслідків (відповідальності) СС1). Керуючись порядком № 698 від 19.08.2015 року, на адресу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було направлено вимогу щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року, для розгляду та проведення відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно ст. 41-1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» за невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду посадові особи об`єктів нагляду несуть відповідальність відповідно до закону. При цьому, функції та повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси передані до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Отже, вимога про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року є правомірною та не підлягає скасуванню, а підстав для задоволення позовних вимог немає.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якій представник позивача зазначає, що повноваження щодо скасування реєстрації декларації окреслені статтею 39-1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та положеннями Порядку № 461 від 13.04.2011 року, згідно яких відповідач мав право скасовувати реєстрацію декларацію у виключних випадках, при цьому, вимога головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо скасування декларації не визначена чинним законодавством України підставою для самостійного скасування реєстрації такої декларації. Таким чином, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не мав права надавати вимогу про скасування реєстрації декларації, а Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не зобов`язано виконувати вимогу, яка не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Також, представником позивача до суду надано відповідь на відзив Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в якій представник позивача зазначає, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок, в межах якого інспектири мають право витребувати ,вимагати чи надавати будь-які вимоги. Здійснення вказаний дій поза межами проведення перевірки є протиправним. Разом з тим, жодних перевірок не проводилось, що підтверджується відсутністю будь-яких документів - наказів, направлень, довідок за результатами перевірки, актів перевірки, приписів, рішень. Чинним законодавством визначено випадки скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. При цьому, вимога щодо скасування декларації не визначена чинним законодавством України для самостійного скасування реєстрації такої декларації. При цьому, доводи відповідача щодо неправильного зазначення в декларації класу наслідків є необґрунтованими, оскільки в самій декларації зазначено клас наслідків ІІ, а не І, як стверджує відповідач. Крім того, поділ обкатів будівництва на 3 класи було введено лише 10.06.2017 року, до того, як декларація № ОД73 від 21.12.2015 року була зареєстрована. Застосування редакції статті 32 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» яку відповідач застосував в оскаржуваній вимозі почала діяти майже через 1,5 роки після завершення робіт, а отже в силу приписів ст. 58 Конституції України не має зворотної дії у часі та не може бути застосована до спірних правовідносин. Крім того, станом на дату прийняття вимоги позивачем зареєстровано право власності на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації та вона вичерпала свою дію.

Ухвалою від 28 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

21 грудня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ОД73, щодо об`єкта - реконструкція квартири АДРЕСА_1 , ІІ категорії складності, замовник - ОСОБА_1 (а.с. 60-65, 90-96).

30 травня 2019 року до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області надійшов лист Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 24.05.2019 року № 01-11/2649/3вих, з проханням провести перевірку викладених фактів та скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року (а.с. 124-132).

Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровською О.В. з посиланням на ст. 41-1 Закону, пп. 2 п. 4 Порядку № 698 з метою здійснення заходу держархбуднагляду у повному обсязі винесено вимогу про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , за № ОД73 від 21.12.2015 року, яку листом від 06.06.2019 року № 1015-05/1-4301 направлено на ім`я в.о. начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (а.с. 88-89, 134-136).

14 червня 2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видано наказ № 01-13/268ДАБК, яким скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ОД73 від 21.12.2015 року «Реконструкція квартири АДРЕСА_1, замовник - ОСОБА_1 , про що письмово повідомлено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та ОСОБА_1 (а.с. 85-87).

14 червня 2019 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на адресу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради направлено лист, яким повідомлено, що до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надіслано вимогу головного інспектора для розгляду та проведення відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , за № ОД73 від 21.12.2015 року (а.с. 137).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, спрямованої на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначаються Законом України "Про архітектурну діяльність".

Згідно статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 р. № 698 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Порядку № 698 нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється головним інспектором будівельного нагляду шляхом проведення перевірок. При цьому, недотримання зазначених процесуальних вимог нівелює право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному досудовому порядку та зумовлює незаконність прийнятого рішення контролюючого органу.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачами, що будь-яких перевірок Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не проводилось.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що посадові особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області під час вирішення питання про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року діяли у спосіб, що передбачений законодавством України.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровською О.В. прийнято вимогу про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , за № ОД73 від 21.12.2015 року, з посиланням на пп. 2 п. 4, пп. 3 п. 8 Порядку № 698 та ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с. 88-89, 134-136).

Відповідно до пп. 2 п. 4 Порядку № 698 з метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду, зокрема, витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади.

Згідно пп. 3 п. 8 Порядку № 698 об`єкти нагляду зобов`язані, зокрема, виконувати вимоги головних інспекторів будівельного нагляду щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Тобто, вищезазначені приписи Порядку № 698 стосуються прав головних інспекторів будівельного нагляду та обов`язків об`єктів нагляду під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, тобто під час проведення перевірки. Разом з тим, доказів на підтвердження призначення перевірки Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області суду не надано.

При цьому, приписами Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 р. № 698, не передбачено право видачі головними інспекторами будівельного нагляду письмових вимог поза межами здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду.

Відповідно до ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" за невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду посадові особи об`єктів нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Тобто, чинним законодавством України за невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду передбачено відповідальність безпосередньо посадових осіб об`єктів нагляду.

Разом з тим, всупереч приписами 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вимога головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської О.В. адресована не посадовій особі об`єкту нагляду, а Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

За таких підстав, враховуючи, що головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровською О.В. прийнято вимогу про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року поза межами здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, суд дійшов висновку, що вказана вимога головного інспектора будівельного нагляду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Згідно п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 13 квітня 2011 р. № 461, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Держархбудінспекція не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації декларації вносить до реєстру відповідний запис. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Про скасування реєстрації декларації замовнику письмово в паперовій або електронній формі через електронний кабінет повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Тобто, приписами ч. 2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № 461 визначено вичерпний перелік випадків скасування реєстрації декларації, серед яких відсутня така підстава як вимога головного інспектора будівельного нагляду.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, щодо того, що надіслана головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровською О.В. є обов`язковою для виконання для Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та за її невиконання ст. 188-42 КУпАП передбачено відповідальність, з огляду на наступне.

Згідно ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, відповідальність настає лише за невиконання вимог, виданих головним інспекторами будівельного нагляду під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, проте перевірки проведено не було, що не заперечується сторонами. Крім того, відповідальність несуть посадові особи об`єктів нагляду.

Таким чином, посилання відповідача, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на те, що при винесенні наказу № 01-13/268ДАБК від 14.06.2019 року "Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року" Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради діяло з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ОД73, щодо об`єкта - реконструкція квартири АДРЕСА_1 , ІІ категорії складності, замовник - ОСОБА_1 (а.с. 60-65, 90-96).

В той же час, у вимозі головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської О.В. зазначено, що вищезазначений об`єкт будівництва відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС3, з посиланням ч. 5 ст. 32 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Законом України від 17.01.2017 року № 1817-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема статтю 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» викладено в новій редакції, в тому числі поняття «категорії складності об`єктів будівництва» змінено на поняття «класи наслідків (відповідальності) будівель і споруд».

Тобто, станом на дату реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД73 від 21.12.2015 року до об`єктів будівництва не застосовувалось поняття класу наслідків (відповідальності).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Зокрема, Європейський Суд наголосив на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо місцевий орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади. Рішенням Європейського суду з права людини від 24.06.2003 №44277/98 "Стретч проти Сполученого Королівства" встановлено, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника, на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", і "Moskal v. Poland"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Lelas v. Croatia", і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Lelas v. ").

При цьому, зважаючи на те, що ані Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, ані Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не було дотримано порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, суд дійшов до висновку, що відповідачі діяли не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких підстав, наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/268ДАБК від 14.06.2019 року "Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року" є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на ефективний засіб юридичного захисту», згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

При цьому, позовні вимоги в частині зобов`язання Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 15 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, у разі прийняття наказу органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлень чи декларацій, анулювання дозволу, набрання рішенням суду законної сили про скасування документа декларативного або дозвільного характеру відомості автоматично вносяться до реєстру про їх скасування або анулювання.

Таким чином, визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/268ДАБК від 14.06.2019 року "Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року", є підставою для внесення відомостей до реєстру.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/268ДАБК від 14.06.2019 року "Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року"; визнання протиправною та скасувати вимогу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської О.В. про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2305,20 грн., відповідно до квитанцій № № 719 від 26.12.2019 року, № 685 від 26.12.2019 року, № 663 від 26.12.2019 року (а.с. 48-50).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. та Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання протиправним та скасування наказу, вимоги та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/268ДАБК від 14.06.2019 року "Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року".

Визнати протиправною та скасувати вимогу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської О.В. про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД73 від 21.12.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 13 липня 2020 року.

Суддя О.А. Левчук

.