Справа № 360/1699/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1699/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Яценко Олени Олексіївни (далі - позивач) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 30.01.2020 щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» зарахувавши до стажу період роботи з 01.01.2005 по 05.07.2006 відповідно до виписки з наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 17.03.2003 № 63.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.01.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначенню пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України « Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».

30.01.2020 відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» посилаючись на відсутність необхідного стажу роботи за списком 2.

З 13.10.2003 по 11.11.2015 позивач працювала в відособленому підрозділі шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит».

11.11.2015 позивача звільнено за станом здоров`я.

Під час звернення для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем подано повний пакет документів, які вимагались для призначення пенсії та додатково надано виписку з наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 17.03.2003 №63.

Однак даний документ прийнято не було, та при розгляді заяви не враховано.

Доказами того, що позивач з 13.10.2003 по 11.11.2015 працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.

З посиланням на норми Конституції України та Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач вважає, що прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії за віком є протиправним.

22.06.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 30-33).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що 16.01.2020 позивач звернулася до управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви додано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 08.01.1985, свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 від 12.10.1985 та копію довідки про взяття на облік ВПО №921- від 15.01.2020.

Згідно записів трудової книжки позивачка працювала у відокремленому підрозділі шахти «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» на посадах: учня гірника шахтної поверхні з 13.10.2003; гірником шахтної поверхні з 13.02.2004; стовбурової поверхні з 04.07.2006 по 11.11.2015.

Зазначені посади передбачені п. 1.1.а Розділу 1 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач має право на зарахування пільгового стажу за Списком №2: з 13.10.2003 по 31.12.2004; з 06.07.2006 по 31.05.2014.

Всього зараховано до пільгового стажу 9 років 1 місяць 15 днів.

До страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не зараховано періоди роботи з 01.01.2005 по 05.07.2006 та з 01.06.2014 по 11.11.2015. Оскільки дані про пільговий стаж позивачки за вказані періоди відсутні.

Загальний трудовий стаж для визначення права на пенсію позивача згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу складає 22 роки 10 місяців 20 днів, із них пільгового стажу 9 років 1 місяць 15 днів, якого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 при досягненні 53 років.

Позивачка має право на зниження пенсійного віку згідно абз.24-26 п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 4 роки та набуде право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 після досягнення 56 років.

Атестація проводиться у строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно записів трудової книжки позивачки за результатами атестації робочих місць за умовами праці право на пенсію на пільгових умовах підтверджено лише з 01.03.2008.

24.01.2020 управлінням прийнято рішення №22 про відмову у призначення пенсії позивачу.

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги є необґрунтованими та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 24.04.2020 позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 15-16).

Ухвалою суду від 09.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 22-24).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 , що підтверджено копіями документів, а саме: паспорта громадянина України (арк. спр. 4, 41-43), картки платника податків (арк. спр. 5, 44), довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 6, 50).

16.01.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, зареєстровану за № 129, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 39-40).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії № 22, позивач не має права на пенсію. Відповідно до розрахунку стажу загальний страховий стаж складає 22 років 10 місяців 20 днів, з яких відпрацьований страховий стаж до 01.01.2004 становить 12 років 05 місяців 20 день, після 01.01.2014 становить 10 років 5 місяців, в тому числі: робота за списком № 2 - 9 років 1 місяць 15 днів (арк. спр. 55-57).

Дослідженням записів у трудовій книжці БТ-І № 8749919 від 08.01.1983 (арк. спр. 7-8, 45-48) у межах спірних правовідносин, судом встановлено, що вона містить такі записи про роботу позивача:

Відособлений підрозділ шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит»:

запис 14. 13.10.2003 прийнята учнем гірника шахтної поверхні;

запис 15. 13.02.2004 переведена гірником шахтної поверхні;

запис 16. ДВАТ шахта «Комсомольська» ДХК «Антрацит» перетворено в ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит»

запис 17. 04.07.2006 переведена стволової поверхні;

за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 наказ № 118 від 01.03.2008.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії №22 від 24.01.2020 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (арк. спр. 52-54) про яке повідомлено позивачу листом № 506/031-08 від 30.01.2020 (арк. спр. 9-10).

Зі змісту оскаржуваного рішення судом встановлено, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, позивач має право на зарахування спец стажу за Списком № 2 (ЗП3013Б1) з 13.10.2003 по 31.12.2004, з 06.07.2006 по 31.05.2014. Всього зараховано до пільгового стажу 9 років 1 місяць 15 днів. Дані про спец стаж з 01.01.2005 по 05.07.2006 відсутні. Загальний трудовий стаж для визначення права на пенсію позивача згідно наданих документів та індивідуальних відомостей складає 22 роки 10 місяців 20 днів, із них пільгового стажу 9 років 1 місяць 15 днів, якого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 при досягненні 53 років.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2003-2014 роки за формою ОК-5 від 16.01.2020 за персоніфікованими відомостями номер облікової картки: НОМЕР_3 , ПІБ ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб наявні відомості про страхувальників застрахованих осіб, а саме за: жовтень-грудень 2003 року, за 2004 - 2013 роки, січень - жовтень та грудень 2014 року, січень - травень 2015 року (арк. спр. 58-62).

Відповідно до наказу № 63 від 17.03.2003 на ДВАТ шахта «Комсомольська» ДХК «Антрацит» проведено атестацію робочих місць та затверджено перелік робочих місць, робітникам яких за результатами атестації за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 - стволовий, зайнятий на поверхні (арк. спр. 11).

Предметом спору у даній справі є оцінка наявності у позивача необхідного стажу роботи у шкідливих умовах праці для призначення пенсії за віком на пільгових умовах; правомірності рішень відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (тут і надалі посилання на норми Закону № 1058-IV наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Абзацом першим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина друга статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у жінок.

На момент звернення до відповідача (16.01.2020) позивачу виповнилось 53 роки, та зараховано 22 роки 10 місяців 21 день загального страхового стажу, що не заперечується відповідачем.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено, що за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону 1788-ХІІ, який набрав чинності з 01.01.1992, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно статті 100 Закону 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1788 застосовуються "Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" і "Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Відповідно до пункту 9 Порядку застосування Списку № 1 і Списку № 2 пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються:

1) за Списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1, а інша в Списку № 2;

2) на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 або Списку № 2, а інша цими Списками не передбачена.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

За приписами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21.08.1992. Після 21.08.1992 основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом № 1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядку № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Стаття 62 Закону 1788-ХІІ встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії надав оригінал трудової книжки, тобто, приймаючи оскаржуване рішення відповідач надав оцінку записам трудової книжки.

Суд звертає увагу, що записи трудової книжки позивача містять відомості щодо призначення, переведення та звільнення позивача з 01.01.2005 по 04.07.2006, що є підтвердженням трудової діяльності позивача.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Позивач звернулась до відповідача 16.01.2020 із заявою про призначення пенсії, проте відповідач в розписці - повідомленні не визначив перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії (арк. спр. 40).

Відповідно пункту 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За приписами пункту 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що діяв до 03.08.2016, містить в собі розділ I «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні» пункт " 1.1а" яким передбачено роботи на поверхні шахти.

З аналізу наведеної норми суд дійшов висновку, що посада гірник шахтної поверхні віднесена до посад передбачених Списком № 2.

З урахуванням викладеного посада позивача за період роботи з 01.01.2015 по 05.07.2006 була передбачена Списком № 2.

Записами у трудовій книжці підтверджено, що в у спірні періоди позивач перебувала на посадах, передбачених Списком № 2.

Суд зазначає, що порядок проведення атестації робочих місць передбачав обов`язок роботодавця проведення атестації кожні п`ять років, також зазначено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, до пільгового стажу зараховується весь період роботи з 21.08.1992.

Позивач працювала на посадах включених до Списку № 2, наданими документами підтверджено пільгових характер праці, а також проведення атестації робочих місць.

З урахуванням обставин справи та вимог положень Порядку № 383 записи за спірний період у трудовій книжці є достатніми для вирішення питання щодо зарахування періоду трудової діяльності позивача до пільгового стажу за Списком № 2, та підтвердження додатковими документами не потребують.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність посилання відповідача, в рішенні про відмову в призначені пенсії та відзиві на позов, на відсутність записів про атестацію.

З матеріалів справи встановлено, що позивача переведено 13.02.2004 гірником шахтної поверхні та 04.07.2006 переведено стволової поверхні, при цьому відповідачем відповідно до протоколу призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії № 422 зараховано до пільгового стажу за списком № 2 період роботи з 01.01.2004 по 31.12.2004 та з 06.07.2005 по 31.12.2006.

Жодних обґрунтованих пояснень щодо підстав неврахування до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.2005 по 05.07.2006 відповідачем не наведено, в оскаржуваному рішенні також не зазначено підстав неврахування вказаного періоду роботи позивача на роботах, передбачених списком № 2, при цьому відповідачем зараховано його до загального стажу.

При цьому відповідач за спірний період врахував до пільгового стажу період роботи з 06.07.2006, коли позивач працювала на стволовій поверхні шахти.

На підставі наказів № 63 від 17.03.2003 проведено атестацію робочих місць за умовами праці, разом з цим, суд зазначає, що вказаний наказ позивачем не надавались відповідачу, тобто останній не надавав йому оцінки.

Проте суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Суд наголошує, що записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

Також до суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

На переконання суду, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та/або нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки (архівної довідки), не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах останньому, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність включення відповідачем повного періоду роботи позивача на посадах передбачених у Списку № 2 з 01.01.2004 по 05.07.2006.

Матеріалами справи підтверджено (в межах предмету позову) пільговий стаж, а саме строк роботи позивача на посаді передбаченої Списком № 2 з 01.01.2005 по 05.07.2006 тобто 1 рік 6 місяців 5 днів.

При цьому відповідачем зараховано позивачу до пільгового стажу лише 9 років 1 місяць 15 днів та не зараховано 1 рік 6 місяців 5 днів, всього 10 років 7 місяців 20 днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком мала необхідний вік 53 роки, страховий стаж понад 22 роки 6 місяців та пільговий стаж роботи понад 10 років, чого достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV.

З урахуванням викладеного рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову у призначенні пенсії №22 від 24.01.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне на підставі частини третьої статті 245 КАС України з метою відновлення прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, зобов`язати відповідача призначити позивачу за його заявою від 16.01.2020, зареєстрованою за № 129, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 28.12.2019 (оскільки звернення за пенсією відбулося в межах трьох місяців з дня досягнення позивачем пенсійного віку).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією від 01.06.2020 № 40 (арк. спр. 20).

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову в призначенні пенсії № 22 від 24.01.2020.

Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Історична, буд. 81, ідентифікаційний код 41246789) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 ), за її заявою від 16.01.2020, зареєстрованою за № 129, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 28.12.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Історична, буд. 81, ідентифікаційний код 41246789) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Т.В. Смішлива