Справа № 420/2177/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2177/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн., яке оформлене листом від 23.10.2019 року №26633/04-2 та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн., яке оформлене листом від 23.10.2019 року №26633/04-2 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () виплатити пенсію за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн. ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач - ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, та з 2014 року перебуває на пенсійному забезпеченні в Управлінні. Позивача зареєстровано в м.Луганську, на якій не діють органи державної влади України. В якості тимчасово переміщеної особи позивача було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті отримання статусу тимчасово переміщеної особи, позивач продовжувала отримувати пенсію, однак відповідач за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року припинив позивачу виплату пенсії, чим порушив права та інтереси позивача. Так, законодавством України передбачено виплату пенсії застрахованій особі без всяких обмежень та умов, а також незалежно від місця проживання. Позивач вважає такі дії Пенсійного фонду України протиправними і такими, що порушують її конституційні права, у зв`язку із чим звернулась до суду.

Ухвалою суду від 02.04.2020 року було відкрито провадження по справі №420/2177/20. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача 04.05.2020 року за (вхід.№17568/20) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Управління 24.11.2014 року щодо переведення її пенсійної справи за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_5 . Розпорядженням Управління від 11.12.2014 року пенсійну справу прийнято на облік та призначено пенсію. При страховому стажі 38 років 1 місяць 8 днів загальний розмір пенсії становив 1192,96 грн. Відповідно до протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління праці та соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 15.06.2017 року №17, в якому зазначено про необхідність припинити виплату пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку із її поверненням до місця фактичної реєстрації, виплата пенсії позивачці була призупинена з 01.10.2017 року. Позивач отримує пенсію за віком, як внутрішньо переміщена особа, питання виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам врегульовані постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Згідно з новим Порядком рішення щодо призначення пенсії, припинення або поновлення пенсії приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Для розгляду на Комісію структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надає подання, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Після отримання заяви, органи Пенсійного фонду, надають списки осіб які надали заяви до структурного підрозділу соціального захисту населення для проведення перевірки достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи. За результатами проведення перевірки структурним підрозділом соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї, та готується подання щодо призначення відновлення соціальних виплат на Комісію. За результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально - побутових умов Комісія приймає рішення про призначення відновлення пенсії або відмову в призначенні відновленні пенсії, копія якого, не пізніше наступного робочого дня після прийняття рішення, надсилається органу що здійснює виплати. На підставі отриманого рішення Пенсійний фонд призначає, відновлює пенсійну виплату внутрішньо переміщеній особі, або припиняє виплату пенсій в разі відмови :в призначенні або поновленні виплати пенсії. На підставі особистої заяви позивача від 29.05.2018 року та комісії управління праці від 29.05.2018 року, № 4 виплата пенсії поновлена з 01.07.2018 року. Розпорядженням Управління нарахування пенсії поновлено з 01.07.2018 року на підставі довідки Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 29.05.2018 року №511029 про взяття на і облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. З 01.07.2017 року по 30.06.2018 року сума нарахованої, але не виплаченої пенсії складає 15983,91 грн. Постановою Кабінету Міністрів України №335 від 25.04.2018 року були внесені зміни щодо порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам в разі їх поновлення за рішенням комісії. Отже, органи, що здійснюють соціальні виплати на підставі рішення комісії призначають або поновляють таку соціальну виплату з місяця в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Оскільки станом на теперішній не затверджено окремого порядку здійснення виплат за минулий період, виплата заборгованості буде проведена після затвердження окремого порядку. Таким чином, відповідач вважає, що Управлінням були повністю дотримані приписи чинних порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України, а отже позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, пенсіонером за віком, та внутрішньо переміщеною особою. Позивач була вимушена покинути м.Луганськ, у зв`язку з проведенням там антитерористичної операції, та переїхати до с.Борщі, Одеської області, де й проживає до цього часу. Після переїзду до с.Борщі позивач стала на облік, як внутрішньо переміщена особа, а також звернулась з відповідною заявою до територіального управління пенсійного фонду України в Одеській області та почала отримувати пенсію за місцем фактичного проживання. За весь час перебування в Одеській області ОСОБА_1 виїжджала до м.Луганськ провідати своє майно та родичів.

У липні місяці 2018 року позивач отримала пенсію за липень місяць. Пенсію за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року з незрозумілих причин позивач так і не отримала. Після цього позивач неодноразово в усній формі зверталась до Подільського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області з проханням виплатити заборгованість або надати пояснення невиплати такої заборгованості. Позивачу в усній формі відповідали, що заборгованість виникла у зв`язку із тим, що вона їздила на непідконтрольну територію і перебувала там більше 60 днів, і заборгованість буде виплачена лише після прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Жодних відповідей у письмовій формі позивач не отримала. Згодом позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою виплатити вищезазначену заборгованість по пенсії. На цю заяву позивач отримала відповідь від ГУ ПФУ в Одеській області від 23.10.2019 року № 26633/04-2 відповідно до якої борг по пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн., буде проведено за окремим порядком після його затвердження КМУ. Також у своїй відповіді управління посилається на постанову КМУ № 637 від 05.11.2014 року і зазначає, що суми пенсійних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органах, які здійснюють виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку. Зазначеним листом позивачу фактично відмовлено у виплаті заборгованості.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» якою передбачено, що припинення та поновлення виплат пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі порядок Призначення) та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Щодо невиплати позивачу пенсії за 01.10.2017 року по 30.06.2018 року відповідач у своєму відзиві вказує відповідно до протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління праці та соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 15.06.2017 року №17 про необхідність припинити виплату пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з поверненням позивача до місця фактичної реєстрації.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної або часткової тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 7 цього Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк".

Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016 року) (далі Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 видана довідка від 17.11.2014 року №5110/000029 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначено зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; фактичне місце проживання/перебування: с.Борщі, Подільського району, Одеської області (а.с.19).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2)скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п.71 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

В матеріалах справи відсутні докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача від 17.11.2014 року №5110/000029 органом, який її видав - Управлінням праці та соціального захисту населення.

Суд критично оцінює посилання відповідача на результати обміну інформацією з органами соціального захисту населення, на підставі яких пенсію позивачу призупинили, а саме з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року. Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року встановлено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до п.п.2 п.12 зазначеного Порядку соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії.

Вирішуючи спір, суд також виходить із пріоритетності застосування вимоги ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому доводи відповідача щодо необхідності застосування норм Постанов Кабінету Міністрів є безпідставними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 06.02.2018 по справі № 263/7763/17 (провадження № К/9901/202/17), яка в силу ч.5 ст.242 КАС України, підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд також зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами. Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачена діючим законодавством. Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном.

У свою чергу, перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки "на умовах передбачених законом" і повинно переслідувати легітимну мету.

Втім, відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів для припинення виплати пенсії позивачу, тому суд вважає таке втручання невиправданим з урахуванням вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що право на пенсію за віком має кожний громадянин України похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж, таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн., яке оформлене листом від 23.10.2019 року №26633/04-2 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () виплатити пенсію за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн. ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року суд відстрочив позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Нормами частини другої статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Суд зазначає, що під час карантину, встановленого постановою Кабінетом Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», строки, визначені КАС України продовжуються на строк дії карантину.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн., яке оформлене листом від 23.10.2019 року №26633/04-2.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () виплатити пенсію ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 15983,91 грн.

4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах за один місяць.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

(вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у м.Одесі/Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA4015005, код класифікації доходів бюджету - 22030101) судовий збір на загальну суму 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С.Єфіменко

.