Справа № 480/4363/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
15 липня 2020 р. Справа № 480/4363/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Осіпової О.О., розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова» про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису Управління Держпраці у Сумській області та заборону вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
14.07.2020 р. представником Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова» подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити дію припису від 15 червня 2020 року №СМ8145/2032/АВ/П, винесеного інспектором праці Димитровою Тетяною Олександрівною, службове посвідчення №2032, та заборонити особі, яка може отримати статус учасника справи, вчиняти дії, передбачені у разі невиконання припису №СМ8145/2032/АВ/П від 15 червня 2020 року.
Заява мотивована тим, що 15.06.2020 року інспектором праці Димитровою Тетяною Олександрівною, службове посвідчення №2032, на підставі направлення №272/СМ 8145 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання, виданого начальником управління Держпраці у Сумській області Семеног Ю.Д., відповідно до ст. 259 КЗпП України, було проведено інспекційне відвідування Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова», за результатами якого складено акт від 12.06.2020 №СМ8145/2032/АВ та винесено припис про усунення виявлених порушень №СМ8145/2032/АВ/П від 15 червня 2020 року, яким зобов`язано головного лікаря Згонника Василя Петровича до 15 липня 2020 року усунути порушення, зазначені в акті, з чим лікарня не погоджується та має намір оскаржувати в судовому порядку. Заявник намагався досудово врегулювати спір та у встановлений термін оскаржив припис до центрального органу Держпраці, оскільки вважає, що припис про усунення виявлених порушень №СМ8145/2032/АВ/П від 15 червня 2020 року є протиправним та таким, що прийнятий всупереч нормам чинного законодавства України, з його тексту не можливо встановити, які саме дії повинен здійснити позивач: яким працівникам лікарні необхідно здійснити доплати та в якому розмірі. На час звернення з заявою про забезпечення позову до адміністративного суду відповідь про результати розгляду отримана не була. Зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення наших порушених прав та інтересів, за захистом яких заявник має намір звернутися з позовом про визнання протиправним та скасування припису від 15 червня 2020 року №СМ8145/2032/АВ/П, оскільки лікарня є неприбутковою організацією з присвоєнням ознаки неприбутковості 0048, основною метою якої є надання первинної і вторинної/спеціалізованої медичної допомоги та забезпечення медичного обслуговування населення, шляхом надання йому медичних послуг у порядку та обсязі, встановлених законодавством. КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» визначена для госпіталізації пацієнтів з СОVID-19 та є лікарнею першої хвилі для лікування пацієнтів з коронавірусом.
Отже, вжиття подальших заходів з боку інспектора в зв`язку з невиконанням припису може заблокувати роботу закладу та зупинити надання медичної допомоги як хворим на СОУШ-19 так і іншим пацієнтам.
Згідно з ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Таким чином, суд розглядає заяву у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.
В силу вимог частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
При цьому за правилами частини четвертої цієї статті подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до положень пункту 1, 4 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
Отже, виходячи із вище окреслених положень Кодексу адміністративного судочинства України, метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все захист прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів позивача до ухвалення рішення по справі.
Суд зазначає, що адміністративне судочинство діє в сфері специфічних публічно-правових відносин, де стороною у справах є особа, яка, використовуючи визначені законом інститути (суд) та процедуру, протистоїть державі чи окремим її владним інститутам, захищаючи свої права і свободи.
Згідно з Конституцією України права і свободи захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша, друга статті 55).
За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 №4-рп/2011, з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини). Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для позивача рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.
Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом до якого має бути подано позов, або у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
При цьому, відповідною нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Також за нормами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Особи» проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Судом встановлено, що заявник має намір оскаржити у судовому порядку припис від 15 червня 2020 року №СМ8145/2032/АВ/П про усунення виявлених порушень, винесений на підставі акта, складеного за результатами інспекційного відвідування від 12.06.2020р. №СМ-8145/2032/АВ/П, яким головного лікаря зобов`язано усунути виявлені порушення у строк до 15 липня 2020 року.
Необхідно зазначити, що реалізація контролюючим органом своїх функцій щодо контролю за дотриманням законодавства України про працю може також призвести до порушення прав та інтересів заявника, а саме за наслідками перевірки виконання вимог припису винести постанову про накладення штрафу, яка, у разі визнання протиправним припису про усунення виявлених порушень, заявник буде також вимушений оскаржувати, що створить для нього надмірний тягар.
Суд також враховує, що накладення штрафу за невиконання вимог припису знівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при винесенні припису та проведенні інспекційного відвідування, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення судом позову лікарні про визнання протиправним та скасування припису.
Аналізуючи обставини подані на обґрунтування заяви про забезпечення позову докази, суд приходить до висновку про реальність загрози виникнення суттєвої шкоди правам заявника, про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки невжиття заходів забезпечення істотно ускладнить відновлення прав лікарні, за захистом яких вона має намір звернутися до суду. Для відновлення ж таких прав, у разі задоволення позовної заяви, заявнику потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.
Суд вважає, що вжиття такого заходу жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до її розгляду.
Також, обґрунтовуючи те, що спосіб забезпечення позову шляхом зупинення дії припису від 15 червня 2020 року №СМ8145/2032/АВ/П є співмірним, суд зазначає, що забезпечення позову не позбавляє відповідний орган права на вчинення передбачених законодавством дій після надання судом оскаржуваному рішенню відповідної оцінки.
Тому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії припису не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків осіб, які можуть стати учасниками судової справи, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених таким актом заходів.
Отже, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню шляхом зупинення дії припису.
Щодо вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони особі, яка може отримати статус учасника справи, вчиняти дії, передбачені у разі невиконання припису №СМ8145/2032/АВ/П від 15 червня 2020 року, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки в разі зупинення дії рішення суб`єкт владних повноважень відповідно й позбавлений підстав для вчинення дій, пов`язаних із його невиконанням підконтрольною особою.
Частиною четвертою статті 154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 152, 154, 248, 256, 294 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова» про забезпечення позову задовольнити частково.
Забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення дії припису від 15 червня 2020 року №СМ8145/2032/АВ/П про усунення порушень.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.8 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.
Копію ухвали направити заявнику та Управлінню Держпраці у Сумській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя О.О. Осіпова