Справа № 560/3146/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3146/20
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області , Начальника сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Літвінчука Миколи Станіславовича , Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Начальника сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Літвінчука Миколи Станіславовича, Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії начальника сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Літвінчука М.С. по вилученню у ОСОБА_1 28.05.2020 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.05.2020;

- зобов`язати Територіальний сервісний центр №6842 Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.05.2020;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на оплату судового збору в сумі 1681,60 грн. та на оплату витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області по справі №674/1893/18 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказав, що 28 травня 2020 року Територіальним сервісним центром №6842 ОСОБА_1 видано посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 . Однак, одразу після отримання посвідчення водія, на виконання постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.11.2018 начальником сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Літвінчуком Миколою Станіславовичем складено акт про вилучення посвідчення водія та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.05.2020, яке в подальшому передано на зберігання до ТСЦ № 6842 РСЦ МВС в Хмельницькій області.

Дії начальника сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Літвінчука М.С. щодо вилучення посвідчення водія позивач вважає протиправними, а відмову ТСЦ № 6842 РСЦ МВС в Хмельницькій області повернути посвідчення водія безпідставною та такою, що не грунтується на нормах закону.

Суд, ухвалою від 23.06.2020 року відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 10.07.2020 задоволено клопотання представника Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області про заміну неналежного відповідача у справі №560/3146/20, та замінено первісного відповідача Територіальний сервісний центр № 6842 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на належного - Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Від Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області до суду надійшов відзив, в якому представник вказав, що право керування транспортними засобами станом на 13.11.2018 року у позивача було відсутнє, а лише 28.05.2020 року Територіальним сервісним центром №6842 ОСОБА_1 було видано посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 . В зв`язку із вищезазначеним, 28.05.2020 року діючи на виконання постанови Дунаєвецького районного суду від 13.11.2018 року начальником сектору реагування патрульної поліції Літвінчуком М.С. складено акт про вилучення посвідчення водія та вилучено вказане посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.05.2020 року, яке в подальшому передано на зберігання до ТСЦ №6842 РСЦ МВС в Хмельницькій області. Просив в задоволенні позову відмовити.

Регіональним сервісним центром МВС в Хмельницькій області до суду надано відзив, в якому зазначено, що у разі коли за отриманням або обміном посвідчення водія звертається особа, позбавлена в установленому порядку права на керування транспортними засобами, після оформлення посвідчення водія працівник територіального сервісного центру МВС викликає поліцейських для його вилучення, про що ними складається відповідний акт. У такому разі оформлене посвідчення водія вважається виданим, але особа його не отримує. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 13 листопада 2018 року постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі 674/1893/18 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки Територіального сервісного центру № 6842 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області від 12.06.2020 №31/22/2-А-7, згідно Єдиного державного реєстру МВС 28 травня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлено посвідчення водія серії НОМЕР_1 - вперше.

В подальшому, працівником ТСЦ №6842 РСЦ МВС в Хмельницькій області здійснено перевірку відомостей про особу згідно п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та вчинено дії відповідно до вимог п. 23 Положення, а саме: оформлено посвідчення водія на ім`я позивача та виклик поліцейських, про що останніми складено відповідний акт вилучення посвідчення водія від 28.05.2020.

Згідно листа Дунаєвецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області від 02 червня 2020 року №3997/105-2020 про направлення посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє знаходиться на збереженні в ТСЦ №6842 РСЦ МВС в Хмельницькій області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до пп.1.10 п.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

В силу ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1086, тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб здійснюється поліцейським.

Згідно п. 4 Порядку № 1086, у разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі.

Пунктом 5 Порядку № 1086 передбачено, що до винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення.

Згідно п. 1.3 Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 № 515, посвідчення водія видається за умови, що вони не мають медичних протипоказань, закінчили підготовку, перепідготовку водіїв транспортних засобів за відповідними програмами в акредитованих Головним сервісним центром МВС закладах, про що отримали свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, склали іспити в територіальних сервісних центрах МВС, на території обслуговування яких зареєстровані за місцем проживання.

Відповідно до п. 2.8. Інструкції № 515 під час оформлення документів для видачі або обміну посвідчень водія проводяться перевірки за Єдиним державним реєстром МВС щодо раніше виданих посвідчень водія, наявності адміністративних правопорушень, осіб, позбавлених права керування транспортними засобами, документів, що перебувають у розшуку, осіб, які перебувають у розшуку, виданих свідоцтв про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв. За результатами перевірок отримані матеріали долучаються до документів. Посадові особи засвідчують результати перевірок особистими підписами (із зазначенням прізвища, імені та по батькові).

У п. 2.10 Інструкції № 515 визначено, що якщо під час проведення перевірки поданих документів буде встановлено, що її позбавлено права на керування транспортними засобами, така особа до іспитів не допускається. У разі наявності в такої особи посвідчення водія посадові особи інформують про цей факт відповідний територіальний орган Національної поліції для прийняття рішення щодо його вилучення поліцейськими в порядку визначеному законодавством. Вилучене посвідчення водія надсилається (передається) поліцейськими до ТСЦ МВС за місцем проживання особи на зберігання до закінчення строку такого позбавлення.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Судом встановлено, що позивач набув право керування транспортними засобами 28 травня 2020 року, коли йому було вперше видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.05.2020, тобто на момент винесення постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.11.2018 у справі 674/1893/18, до позивача разом із штрафом застосовано стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, коли останній не мав такого права, що виключало можливість позбавлення його права керування транспортними засобами.

Пунктом 3 Порядку № 1086 визначено, що посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На час прийняття рішення про позбавлення позивача права керування транспортними засобами позивач не мав такого права, а набув його після застосування до нього вказаного адміністративного стягнення, у зв`язку з чим положення Порядку № 1086 для вилучення у позивача посвідчення водія начальником сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Літвінчуком М.С. не могли бути застосовані, оскільки ними врегульована процедура вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення особі, яка була наділена таким правом на час вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії начальника сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Літвінчука Миколи Станіславовича при вилученні 28 травня 2020 року посвідчення водія у ОСОБА_1 , були неправомірними, оскільки на час прийняття рішення про позбавлення позивача права керування транспортними засобами позивач не мав такого права, а набув його після застосування до нього вказаного адміністративного стягнення.

З метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає, що підлягає до задоволення і його вимога в частині зобов`язання Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.05.2020 року.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час розгляду справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на його користь витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн, суд зазначає таке.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАСУ України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зі змісту вказаних норм випливає, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем подано ряд підтверджуючих документів: договір про надання правової допомоги від 04.06.2020 року укладений між позивачем та адвокатом Анталем В.І., протокол погодження договірної ціни за надання правової допомоги (додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 04.06.2020 року), акт №8 від 11.06.2020 приймання - передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 04.06.2020 року, квитанцію №22 про оплату послуг з надання правової допомоги в сумі 3000,00 грн згідно договору про надання правової допомоги від 04.06.2020 року та акта приймання - передачі наданих послуг від 11.06.2020.

Оцінивши акт приймання - передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 04.06.2020 року, судом встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним з наданими послугами адвоката, пов`язаними із розглядом даної справи та підлягає відшкодуванню позивачеві у сумі 3000,00 грн.

На переконання суду, розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що становить 3000,00 гривень, підтверджується належними доказами, а тому, на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Літвінчука Миколи Станіславовича щодо вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія № КВЕ 931705 від 28.05.2020 року, та зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області повернути ОСОБА_1 посвідчення водія № НОМЕР_1 від 28.05.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області судовий збір в сумі 1681,60грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.) та судових витрат за надання правової допомоги в сумі 3000грн (три тисячі гривень) на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 липня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 40108824) Начальник сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Літвінчук Микола Станіславович (вул. Колгоспна, 42, м. Дунаївці, Дунаєвецький район, Хмельницька область, 32400 , код ЄДРПОУ - 40108824) Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області (вул. Західно - Окружна, 11/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29008 , код ЄДРПОУ - 40112165)

Головуючий суддя П.М. Майстер