Справа № 200/11116/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року справа №200/11116/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Казначеєва Е.Г.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: Пономарьов А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) від 10 лютого 2020 року (повний текст рішення складний 20 лютого 2020 року) у справі №200/11116/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень від 23.05.2018 року № , № , №, № ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень від 23.05.2018 року №, № , № , № .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми «Р» від 23.05.2018 року № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 338876 грн., нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 84719 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми «В» від 23.05.2019 року № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1372643 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми «В1» від 23 травня 2019 року № 000701202, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 100000 грн.; визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення рішення форми «Н» від 23.05.2019 року № , яким у зв`язку з відсутністю реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних на суму ПДВ 91523,72 грн., застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 45761 грн..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірні рішення, оскільки під час проведення перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до: -завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 100000грн. (січень 2019 року);-завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в податковій декларації з ПДВ за січень 2019 року на суму 1372643 грн.;-заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, яке сплачується до державного бюджету (р. 18) на загальну суму 338876 грн. (в тому числі грудень 2018 року 127869 грн., січень 2019 року 211007 грн.);-порушення термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкового зобов`язань на загальну суму 91523,72 грн. (січень 2019 року).

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано заяву, в якій позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Відповідач, у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований в якості юридичної особи 24 вересня 2018 року за № 0015797, включено до ЄДРПОУ за номером 42495453, та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Донецькій області як платник податків (т. 1 а.с. 16-17).

Відповідачем на адресу позивача направлено лист «Про надання інформації» № 15715/10/05-99-12-02-14 від 22.02.2019 року, відповідно до якого контролюючий орган просив надати у встановлені терміни інформацію та їх документальне підтвердження (документи, засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою про фінансово господарську діяльність підприємства), що підтверджують формування податкових зобов`язань та податкового кредиту за звітні (податкові) періоди у яких виникло від`ємне значення ПДВ (січень 2019 року) та за рахунок яких задекларована сума бюджетного відшкодування, заявлену в податковій декларації з ПДВ за січень 2019 року (т. 3 а.с. 69-70).

Вказаний лист був направлений на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, проте поштове відправлення повернуто на адресу відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. 3 а.с. 71).

25.02.2019 року старшим оперуповноваженим з ОВС ОУ ГУ ДФС у Донецькій області складено рапорт, у якому зазначено, що на час виїзду посадових осіб ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ КОМПАНІ» за юридичною адресою не встановлено, в усній бесіді співробітники служби безпеки бізнес-центру підтвердив, що вищезазначене підприємство за вказаною адресою господарську діяльність не здійснює, офісних приміщень не має (т. 3 а.с. 73).

Відповідачем 12 березня 2019 року винесено наказ № 449 «Про проведення документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ КОМПАНІ», код за », відповідно до якого вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ КОМПАНІ» (код за , податкова адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, буд. 69) з 25 березня 2019 року тривалістю 5 робочих днів, з метою перевірки правомірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 1472643 грн.. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 100000 грн. (періоди виникнення від`ємного значення: листопад грудень 2018 року, січень 2019 року) по декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 19.02.2019 року № (т. 3 а.с. 191).

25.03.2019 року посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області на підставі наказу № 449 від 12.03.2019 року та направлень № 722, № 723 з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснено вихід за місцем податкової адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМОПРТ ТРАСТ КОМПАНІ», відображеної в його реєстраційних документах 87548, України, Донецька область, м. Маріуполь, Жовтневий район, вул. Громової, буд. 69 та встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ КОМПАНІ» фактично не знаходиться за даною адресою, договір оренди приміщення не складався, про що складено акт перевірки місцезнаходження посадових осіб платника податків № 580/05-99-12-02/42495453 (т. 3 а.с. 68).

Відповідачем у період з 25.03.2019 року по 29.03.2019 року в приміщенні Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ КОМПАНІ» (податковий номер 42495453) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок на поточний рахунок платника податків за січень 2019 року, за результатами якої складено акт № 346/05-99-12-02/42495453 (т. 1 а.с. 32-40) та прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.05.2019 року :

-форми «Р» № 2, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 338876 грн., нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 84719 грн. (т. 1 а.с. 18);

- форми «В» № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1372643 грн. (т. 1 а.с. 23);

-форми «В1» від 23 травня 2019 року № 000701202, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 100000 грн. (т. 1 а.с. 25);

-форми «Н» від 23.05.2019 року № , яким у зв`язку з відсутністю реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних на суму ПДВ 91523,72 грн., застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 45761 грн. (т. 1 а.с. 21).

Підставою для прийняття спірних рішень послужив встановлений актом перевірки факт порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до:

-завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 100000грн. (січень 2019 року);

-завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в податковій декларації з ПДВ за січень 2019 року на суму 1372643 грн.;

-заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, яке сплачується до державного бюджету (р. 18) на загальну суму 338876 грн. (в тому числі грудень 2018 року 127869 грн., січень 2019 року 211007 грн.);

-порушення термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкового зобов`язань на загальну суму 91523,72 грн. (січень 2019 року).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 12.08.2019 року № 38661/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги позивача, спірні податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скарга без задоволення (т. 1 а.с. 30-31).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, за приписами п.п.78.1.8 якої документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

У відповідності до вимог п. 78.4, п. 78.5, п. 78.6, п. 78.7, п. 78.8, п. 78.9 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

За приписами пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно пункту 79.2 наведеної статті документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У відповідності до вимог пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України наказ на проведення позапланової невиїзної перевірки вважається належним чином врученими, якщо він надісланий у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом четвертим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження направлення відповідачем , у встановленому порядку, на адресу позивача наказу № 449 від 12.03.2019 року та направлень на перевірку № 721, 722 від 20.03.2019 року.

Наданий відповідачем акт перевірки місцезнаходження посадових осіб платника податків № 580/05-99-12-02/42495453 від 25.03.2019 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ КОМПАНІ» фактично не знаходиться за адресою реєстрації, договір оренди приміщення не складався, не є належним доказом на підтвердження виконання відповідачем свого зобов`язання щодо надіслання наказу № 449 від 12.03.2019 року та направлень на перевірку № 721, 722 від 20.03.2019 року, а тому судом першої інстанції правомірно не було прийнято до уваги.

Судом також встановлено, що позивач відповідно до вимог п. 49.4 ст. 49 ПК України податкову звітність з податку на додану вартість подає в електронній формі контролюючому органу з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Позивачем до матеріалів справи долучено заяву про приєднання від 02.11.2018 року № 2 до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 519002, яка прийнята ДФС України, що підтверджується квитанцією № 2 від 07.11.2018 року, та заяву про приєднання від 04.11.2019 року №2 до договору про визнання електронних документів від 09.09.2019 року № 599001 (т. 4, а.с. 6-7, т.2 а.с. 23).

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що податкову звітність за перевіряємий період позивачем було подано саме в електронному вигляді (т. 2 а.с. 37-48).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, відповідач повинен був направити лист «Про надання інформації» № 15715/1005-99-12-02-14 від 22.02.2019 року, наказ про проведення перевірки № 449 від 12.03.2019 року та направлення на перевірку № 721, 721 від 20.03.2019 року в електронний кабінет позивача з одночасним надісланням позивачу на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документу, дати та час його надіслання в електронний кабінет, та у разі не отримання квитанції про доставку направити такі документи поштою в порядку визначеному законом.

Крім того, як вбачається з акту № 346/05-99-12-02/42495453 від 05.04.2019 року документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ КОМПАНІ» була проведена відповідачем безпосередньо в приміщенні Головного управління ДФС у Донецькій області, у зв`язку з відсутністю позивача за податковою адресою: вул. Громової, буд. 69, м. Маріуполь, Донецька область, 87548.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщення Головного управління ДФС у Донецькій області та без належного повідомлення позивача про проведення перевірки, діяв не у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України та Законами України.

За таких обставин, складений за результатами проведеної перевірки акт №346/05-99-12-02/42495453 від 05.04.2019 року, не може бути належним та допустимим доказом для прийняття спірних податкових повідомлень рішень.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем на спростування встановлених актом перевірки порушень по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Автозапал», ТОВ «Лівато», ТОВ «ВЛАСТА-2018», ТОВ «Таніт Груп», було надано копії первинних документів, а саме: договори поставки, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти про надання транспортно експедиційних послуг, тощо, на придбання товарно матеріальних цінностей та використання таких товарів у власній господарській діяльності .

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки податковим органом були використані дані інформаційно аналітичних систем державної фіскальної служби: ІТС «Податковий блок», Єдиний реєстр податкових накладних; ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності, Інформація про фактичне ввезення та вивезення товарів за межі митної території України, АІС «Облік податків та платежів», Система автоматичного співставлення податкових зобов`язань з податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України (АС співставлення ПЗ і ПК).

Тобто, під час проведення перевірки первинні документи, які фіксують факти здійснення платником податків господарських операцій, а також є підставою для бухгалтерського та податкового обліку, податковим органом взагалі не досліджувались.

Стосовно виявленого у ході перевірки порушення позивачем термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкового зобов`язання на загальну суму 91523,72 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до норм пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 03 січня 2019 року між позивачем (постачальник) та ТОВ «Компані «ПЛАЗМА» (покупець) укладено договір № ТК-0000108 постачання, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю товари, асортимент (номенклатура) яких визначається у видаткових накладних, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (т. 1 а.с. 217-219).

Позивачем було виписано покупцю ТОВ «Компані «Плазма» податкову накладну № 264 від 29.01.2019 року на загальну суму 549142,32 грн., в тому числі ПДВ на суму 91523,72 грн. (том 1 а.с. 221-22).

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлена, що податкова накладна № 264 від 29.01.2019 року зареєстрована 12 лютого 2019 року о 16 год. 29 хв., та прийнята ДФС України.

Тобто, наведена податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотримання встановлених строків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому судом першої інстанції вірно задоволено позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі №200/11116/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі №200/11116/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 14 липня 2020 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 14 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 14 липня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв