Справа № 280/4216/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4216/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року (головуючий суддя Сацький Р.В.)

у справі № 280/4216/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача оформлене наказом №1065/с від 22.07.2019 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким до старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Василівського ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2019 ОСОБА_1 оголошено наказ ГУНП в Запорізькій області від 22.07.2019 №1065 «Про застосування дисциплінарного стягнення» на підставі якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про непевну службову відповідальність. Позивач зазначає, що протиправних діянь не вчиняв, матеріалами службового розслідування такі діяння або їх ознаки в діях позивача взагалі не виявлені. Порушень вимог щодо дотримання службової дисципліни та вимог присяги позивач не допустив у період із 18 по 19 червня 2019 року, а навпаки у відношенні нього було вчинено тяжкий злочин, кваліфікований на сьогодні органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України. Посилання в матеріалах службового розслідування та в тексті оскаржуваного наказу на порушення пунктів 1,2 частини 1 та частині 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення є декларативним, не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із раптовістю вчинення злочину конкретними особами у відношенні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.12.2019 позов задоволено.

Суд з огляду на наявні в матеріалах справи докази та показання допитаного в суді свідка встановив, що ОСОБА_2 повідомив про вчинене правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в чергову частину, що в свою чергу не відображено у висновках службового розслідування. Отже суд дійшов висновку, що позивач виконав вимоги частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач не бездіяв та вчиняв дії відповідно до ситуації, яка виникла, попередивши про таку подію безпосереднього керівника та чергового по частині.

Відповідач, обираючи позивачу вид дисциплінарного стягнення, не вмотивував обрання такого виду покарання як попередження про неповну службову відповідність, враховуючи всі обставини подій 19 червня 2019 року, встановлені службовим розслідуванням. Суд зазначив, що відповідачем неправильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що за результатами проведеного розслідування дисциплінарною комісією підтверджено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Так, ОСОБА_1 , ігноруючи вимоги, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктом 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, невідкладно не повідомив про правопорушення за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», чим порушив вимоги, передбачені частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, скоївши дисциплінарний проступок.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі. Також на вимогу апеляційного суду відповідачем подано матеріали службового розслідування, проведеного за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим слідчим СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Мартиняком В.Б. та старшим дільничним офіцером поліції СП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Смоліним Д.Г.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином. Позивачем подано письмове клопотання, в якому він просить розглянути справу в порядку письмового провадження (без його участі).

Приймаючи до уваги, що суд не визнавав обв`язкою участь у судовому засіданні учасників справи, апеляційний суд, керуючись ч.2 ст.313 КАС України, вважає, що неявка позивача не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на службі в Національній поліції, з 17.08.2017 - старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Василівського ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 22.07.2019 №1065 «Про застосування дисциплінарних стягнень» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог, передбачених ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, п. 1, 2 ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилося у неповідомленні невідкладно за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про вчинене правопорушення з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування, затверджений 19.07.2019 т.в.о. начальника ГУНП в Запорізькій області полковником поліції К.Гребенюком, складений за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП в Запорізькій області від 19.06.2019 № 762 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим слідчим СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Мартиняком В.Б. та старшим дільничним офіцером поліції СП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Смоліним Д.Г., що мало місце 19.06.2019.

Згідно матеріалів службового розслідування 18.06.2019 приблизно з 20.00 год. до 23.30 год. старший слідчий слідчого відділення Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції Мартиняк В.Б. та старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебували у позаслужбовий час у цивільному одязі без табельної вогнепальної зброї у придорожньому кафе, розташованому у м. Василівка на 344 км автошляху Харьків- Сімферополь. За поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , вони вживали в кафе спиртні напої.

Близько 23.55 год. 18 червня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі ВАЗ-2110, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням слідчого слідчого відділення Василівського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції Кіта Д ОСОБА_6 , якого попередньо попрохали відвести їх з кафе додому, зупинились біля магазину «Дніпряночка», розташованого по бульвару Центральному м. Василівка, щоб купити цигарок та випити каву.

19 червня 2019 року близько 00.10 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , спілкуючись між собою, стояли на вулиці біля автомобіля ОСОБА_7 , припаркованого поблизу магазину «Дніпряночка», де пили пиво, яке попередньо придбали у придорожньому кафе. У цей час до них підійшов мешканець м. Василівка ОСОБА_5 , який сказав ОСОБА_1 прибрати пляшку з недопитим пивом, яку той поставив на землю поруч. При цьому ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_1 фізичною розправою та висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з метою уникнення конфлікту сіли в автомобіль ОСОБА_2 , щоб їхати додому. Коли почали рух, ОСОБА_5 наніс удар по дзеркалу автомобіля ОСОБА_7 , розбивши його. Зупинившись, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вийшли із автомобіля. ОСОБА_5 продовжував погрожувати їм фізичною розправою та висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою. У цей час, близько 00.20 год. 19 травня 2019 року, на місце події приїхав брат ОСОБА_5 ОСОБА_4 з групою невідомих осіб, які також почали погрожувати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 фізичною розправою та висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , діючи відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», представившись поліцейськими, висловили їм законну вимогу припинити свої дії. У відповідь на законні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинити правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з групою невстановлених осіб вчинили на них напад, під час якого нанесли їм удари кулаками та ногами в область голови та тулубу, спричинивши ОСОБА_1 згідно з довідкою комунальної установи «Василівська центральна районна лікарня» від 21 червня 2019 року № 01-40/63 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин обличчя, саден нижніх кінцівок.

Обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та інших опитаних осіб, наданими під час проведення службового розслідування, а також відомостями, викладеними у повідомленні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296 КК України (хуліганство), частиною 2 статті 187 КК України (розбій), частиною 2 статті 345 КК України (навмисне спричинення працівнику правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язав) у кримінальному провадженні № 0000273 від 19 червня 2019 року.

За результатами проведеного розслідування дисциплінарною комісією підтверджено факт вчинення дисциплінарного проступку, а саме: в частині, що стосується позивача - порушення вимог, передбачених частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, пунктами 1, 2 частини 1 та частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктом 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, що виразилося у неповідомленні невідкладно за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про вчинене правопорушення з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

При цьому установлено, що 19.06.2019 о 00.47 до ЖЄО Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області за № 2735 зареєстровано повідомлення по телефону громадянина ОСОБА_9 про те, що біля магазину «Дніпряночка», розташованого з адресою Запорізька обл., м.Василівка, бульвар Центральний, відбувається бійка між 4-5 особами.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч.2 ст.18 цього Закону поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах (управліннях, відділах, відділеннях) поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі- заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" (далі - ІТС ІПНП) регулює Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України № 100 від 08 лютого 2019 року.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, на який посилається відповідач, визначено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Згідно ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України, утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень, берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень, дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме: невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

За фактичних обставин справи апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що при визначенні позивачеві виду дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано обставини справи в своїй сукупності, зокрема обставини вчинення чи не вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.

Фактично службовим розслідуванням встановлено скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у неповідомленні за номером екстреного виклику « 102» про подію, а саме: вчинення правопорушення з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Опитаний під час службового розслідування старший інспектор черговий Василівського ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_10 підтвердив, що по екстреному номеру « 102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_11 про те, що біля магазина «Дніпряночка», розташованого у м. Василівка по бул. Центральному, відбувається бійка. Також черговий повідомив, що йому телефонував заступник начальника СВ Василівського ВП Глибочка ОСОБА_12 та цікавився наявністю повідомлень про бійку. Про вказане повідомлення та дзвінок ОСОБА_13 він повідомив по телефону відповідальному від керівництва начальнику СРПП №1 Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітану поліції ОСОБА_14 . Інших повідомлень про бійку біля магазину «Дніпряночка» до чергової служби Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області не надходило.

О 01.01 19.06.2019 ОСОБА_14 , зателефонувавши ОСОБА_10 , повідомив, що на час приїзду до місця події наряду бійки вже не було, але на місті події знаходяться ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями.

Відповідно до письмових пояснень, наданих ОСОБА_2 під час проведення службового розслідування, 19.06.2019 о 00.20, коли він разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стояли біля автомобіля ОСОБА_2 до них підійшов ОСОБА_4 , а через декілька хвилин до них під`їхав автомобіль ВАЗ 2108 білого кольору, з якого вийшли 3 чоловіка мешканці м. Василівка. У цей час до ОСОБА_1 підбіг ОСОБА_4 , який наніс йому удар в голову, унаслідок чого ОСОБА_1 упав на землю. Намагаючись допомогти ОСОБА_1 підвестись, ОСОБА_2 помітив, що ОСОБА_5 наніс удар в голову ОСОБА_3 , а потім ОСОБА_2 помітив, що до них біжить натовп агресивно налаштованих молодиків.

Позивач відповідно до пояснень від 22 червня 2019 року, окрім того, що підтвердив наведені в поясненнях ОСОБА_2 обставини, зазначив, що один з чоловіків, який вийшов з автомобіля ВАЗ 2108, наніс позивачу удар в голову, від якого він впав, після чого невідомі почали наносити удари взутими ногами в область голови та тулуба. Позивач не пам`ятає, як почали наносити удари ОСОБА_3 , але пам`ятає, що до них підбігли ще невідомі та по черзі наносили удари по позивачу в область голови та тулуба, від яких позивач втрачав свідомість. Що відбувалось в подальшому, позивач вже не бачив.

За встановлених службовим розслідуванням обставин відповідач дійшов висновку, що позивач мав невідкладно повідомити про правопорушення з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Апеляційний суд вважає такий висновок необґрунтованим, таким, що зроблений без з`ясування всіх обставин події та фізичної можливості позивача повідомити в установленому порядку, в тому числі, про скоєння проти нього правопорушення нанесення тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції встановлено, і це не спростовано відповідачем та матеріалами справи, що відповідно до пояснень ОСОБА_2 останній за допомогою мобільного телефону повідомив заступнику начальника СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Глибочкі В.О., черговому Василівського ВП Снісарю Б.М., начальнику СВ Василівського ВП Романча В.М. про напад на співробітників поліції.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що обставини, які стосуються вказаної події, що відбулась 19.06.2019, були предметом дослідження в межах адміністративних справ № 280/4214/19 та № 280/4215/19 за позовами, відповідно, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказу від 22.07.2019 № 1065 у відповідних частинах про притягнення означених осіб до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За результатами розгляду цих справи Запорізьким окружним адміністративним судом ухвалені рішення від 18.12.2019 № 280/4214/19 та від 04.12.2019 № 280/4215/19, які набрали законної сили, і якими встановлено, що зазначені вище керівники слідчого відділення Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області під час проведення службового розслідування не опитувались.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 зазначив, що на його мобільний телефон надійшов дзвінок від слідчого ОСОБА_2 , який повідомив, що відбувається бійка за участю поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яким відповідно наносять тілесні ушкодження група невідомих осіб. ОСОБА_15 наказав ОСОБА_2 зателефонувати на чергову частину та повідомити про подію. Після цього особисто зателефонував до чергової частини та наказав черговому направити до місця події наряд поліції.

Також заступник начальника слідчого відділення Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Глибочка В.О., який був допитаний у суді першої інстанції в якості свідка повідомив, що слідчий ОСОБА_2 близько об 00:45год. 19 червня 2019 року зателефонував йому на мобільний телефон і повідомив про необхідність виклику наряду поліції до місця перебування ОСОБА_2 , оскільки за його місцезнаходженням відбувається бійка, а саме група невстановлених осіб наносять тілесні ушкодження поліцейським ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Також повідомив про те, що за хвилину після розмови з ОСОБА_2 , ОСОБА_13 зателефонував черговому, який перебуває на чергуванні та повідомив про те, що група осіб наносять тілесні ушкодження поліцейським ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 невідкладно повідомив про вчинене правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 безпосереднім керівникам та в чергову частину, що в свою чергу не відображено у висновках службового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний погоджується з судом першої інстанції, що вимоги частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» по суті були виконані. При цьому, доводи відповідача, які фактично полягають в тому, що кожен із працівників поліції, повинен був негайно повідомити про зазначені вище факти є безпідставними, оскільки в цій конкретній ситуації, враховуючи раптовість подій, напад на працівників поліції великої кількості осіб, які спричинили останнім тілесні ушкодження, від яких ті втратили свідомість, у позивача не було реальної можливості виконати зазначені вимоги законодавства.

Відповідач, накладаючи на позивача стягнення суто формально підійшов до приписів законодавства в цій частині без врахування фактичних обставин подій та наслідків, які настали в результаті цього, тому рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не може вважатися обґрунтованим.

Слід зазначити, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Таким чином, наказ відповідача від 22.07.2019 №1065 в оскаржуваній частині не відповідає визначеним у ч.2 ст.2 КАС України критеріям для оцінювання рішення, що є достатньою підставою для визнання його протиправним та скасування.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 280/4216/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко