Справа № 160/6044/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Справа № 160/6044/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Турової О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
02.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у протиправному виключенні із пільгового стажу роботи за Списком № 2 ОСОБА_1 періодів: з 01.09.1982р. по 20.07.1985р. навчання в Державному середньому Професійно-технічному училищі № 21 за професією машиніст кранів (кранівщик) по управлінню мостовими та козловими кранами, диплом №190710; з 22.07.1985р. по 14.06.1993р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі та з 27.05.2005р. по 29.01.2010р. роботи машиністом крана котельно-зварювального цеху у Відкритому акціонерному товаристві «Придніпровський ремонтно-механічний завод»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, ОСОБА_1 періоди: з 01.09.1982р. по 20.07.1985р. навчання в Державному середньому Професійно-технічному училищі № 21 за професією машиніст кранів (кранівщик) по управлінню мостовими та козловими кранами, диплом №190710; з 22.07.1985р. по 14.06.1993р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі та з 27.05.2005р. по 29.01.2010р. роботи машиністом крана котельно-зварювального цеху у Відкритому акціонерному товаристві «Придніпровський ремонтно-механічний завод»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту досягнення пенсійного віку, тобто з 16 жовтня 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/6044/20, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 25.06.2020 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Крім того, вказаною ухвалою суду витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
09 липня 2020 року на електронну адресу суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що 27.03.2020 року позивачка звернулась із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, проте розглянувши документи, що були надані позивачем, останнього було повідомлено, що для зарахування періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільговим умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно звернутись до Дніпровського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (сервісний центр) для подання заяви та відповідних документів на розгляд Комісії з питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, позивач з такою заявою на розгляд Комісії не звернувся, таким чином, згідно з наданими позивачем документами стаж роботи за Списком №2 не зараховано. Враховуючи викладене, права на пенсію на пільгових умовах у позивача наразі немає. Отже, на думку відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло в межах повноважень, згідно з діючим законодавством.
Крім того, одночасно з наданням відзиву на позову заяву відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 09 червня 2020 року було надано матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст. ст. 243, 250, 257, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2020р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Дніпровського приміського об`єднаного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, поданою засобами електронного зв`язку, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно зі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До вказаної заяви позивачем були прикріплені скановані копії документів на підтвердження пільгового стажу, а саме: копія паспорта; копія ідентифікаційного коду; копія трудової книжки; копія диплома НОМЕР_2 від 18.07.85р.; копія довідки ТОВ «БАД Детальсервіс» про заробітну плату для обчислення пенсії від 17.07.18р. №103; копії наказів від 06.03.1996р. №130 та від 19.08.1988р. №1129; копія довідки архівного управління Дніпропетровської міської ради від 23.08.11р. №вих.-61п; копія особистої картки №73; копія наказу (розпорядження) №224 про прийом на роботу від 19.07.1985р.; копії довідок ТОВ «БАД Детальсервіс» від 17.07.2018р. №103, №104; від 02.03.2020р. №02/03-4; копія архівної довідки Широківської сільської ради від 24.02.2020р. №1076; копія свідоцтва про укладання шлюбу № 271106.
Незгода позивача з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України встановлено, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом другим пункту 2 статті 114 Закону №1058 у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 18 років у жінок.
Працівники, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсія на пільгових умовах призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Також відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.
Згідно з п.п.3 п.4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку №22-1.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 подано трудову книжку серії НОМЕР_3 , в якій наявні записи №1, № 2, № 3, №10, № 11 та №12 про те, що: (далі мовою оригіналу) :
- 01.09.1982г. - 20.07.1985г. учеба в ГПТУ № 21 г. Днепропетровск (диплом Д № НОМЕР_4 );
Днепропетровский станкостроительный завод
- 22.07.1985г. Принята в литейный цех машинистом крана 3 разряда (приказ №224 от 19.07.1985г.);
- 01.03.1988г. профессия уточнена в соответствии с ЕТКС машинист эл. мостового крана на гарячих участках работ по 3 разряду в литейном цехе (приказ №1129 от 19.08.88г.);
- 14.06.1993г. уволена по ст. 38 КЗоТ Украины собствен. желание по уходу за ребенком до 8 лет (приказ №75 от 14.06.93г.);
ОАО «Приднепровский ремонтно-механический завод»
- 27.05.2005г. принята машинистом крана 4 раз. котельно-сварочного цеха (приказ №111к от 26.05.2005г.);
Аттестация проведена подтверждено право на пенсионное обеспечение по списку 2 (приказ №129 от 04.03.2002г.)
- 01.11.2005г. присвоен 5 раз. машиниста крана котельно-сварочного цеха (приказ №507 от 30.11.2005г.);
Аттестация проведена подтверждено право на льготную пенсию по списку 2 (приказ № 194 от 24.04.2007г.)
- 29.01.2010г. уволена по ст. 38 КЗоТ Украины собственное желание (приказ №36к 28.01.2010г.).
Судом встановлено, що фактично підставами не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду роботи з 22.07.1985р. по 14.06.1993р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі та періоду роботи з 27.05.2005р. по 29.01.2010р. машиністом крана котельно-зварювального цеху у Відкритому акціонерному товаристві «Придніпровський ремонтно-механічний завод» стала відсутність уточнюючих довідок, які підтверджують записи у трудовій книжці щодо роботи позивача в шкідливих умовах за Списком № 2.
Дійсно, з трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що записи про період її роботи з 22.07.1985р. по 14.06.1993р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі не містять відомостей щодо віднесення такої посади (професії, роботи) до Списку №2 (відповідного пункту та розділу цього Списку), а також відомостей щодо зайнятості позивача на таких роботах повний робочий день та щодо проведення атестації цього робочого місця.
Також трудова книжка ОСОБА_1 не містить інформації щодо того до якого розділу і пункту Списку №2 відноситься посада (професія, робота) позивача - «машиніст крана котельно-зварювального цеху», яку остання обіймала у Відкритому акціонерному товаристві «Придніпровський ремонтно-механічний завод» з 27.05.2005р. по 29.01.2010р., та чи повний робочий день позивач була зайнята на такій роботі.
Відповідних уточнюючих довідок про характер і умови праці, які б містили таку інформацію, позивачем не надано ані відповідачу, ані суду.
Таким чином, відповідач обґрунтовано стверджував про те, що наявні у трудовій книжці позивача записи не містять достатньої інформації для вирішення питання щодо віднесення вищевказаних періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Водночас, суд зауважує, що відповідач, у разі виникнення будь-яких сумнівів з приводу спірних періодів пільгового стажу позивача, в тому числі періоду її роботи з 22.07.1985р. по 14.06.1993р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі, не був позбавлений можливості скористатися своїми повноваженнями, передбаченими п.п.3 п.4.2 Порядку №22-1, та витребувати у підприємств, де працювала ОСОБА_1 , відповідні документи, в тому числі уточнюючі довідки, зокрема, витребувати у правонаступника підприємства Дніпропетровського верстатобудівельного заводу (документи щодо якого долучені до пенсійної справи позивача) передбачені законодавством додаткові документи, а також перевірити обґрунтованість їх видачі, однак, пенсійним органом не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити (або спростувати) пільговий стаж роботи позивача з 22.07.1985 року по 14.06.1993 року у Дніпропетровському верстатобудівельному заводі.
При цьому, суд наголошує, що ані матеріали пенсійної справи, ані матеріали справи, що розглядається, не містять доказів отримання відповідачем відповіді ПАТ «Придніпровський ремонтно-механічний завод» на запит від 09.04.2020р. № 5141-5382/П-02/8-0400/20.
Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку відповідач не в повній мірі використав надані йому повноваження щодо отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити або спростувати пільговий стаж роботи позивача за Списком № 2 за спірні періоди, а, отже, передчасно та безпідставно відмовив позивачеві у зарахуванні цього періоду роботи до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, бо за період роботи ОСОБА_1 з 22.07.1985р. по 14.06.1993р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі пенсійний орган взагалі не витребував у правонаступника цього підприємства відповідні уточнюючі довідки, а за період роботи позивача з 27.05.2005р. по 29.01.2010р. машиністом крана котельно-зварювального цеху у Відкритому акціонерному товаристві «Придніпровський ремонтно-механічний завод», хоча і витребував у вказаного підприємства цю інформацію, проте, не дочекавшись її надходження, відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання ОСОБА_1 у Державному середньому професійно-технічному училищі № 21 м. Дніпропетровська суд зауважує наступне.
Так, відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
В матеріалах справи міститься копія Диплома Д НОМЕР_4 від 18.07.85р., відповідно до якого позивач (дівоче прізвище - ОСОБА_2 ) вступила до Державного середнього професійно-технічного училища №21 м. Дніпропетровська і 20 липня 1985 року закінчила повний курс середньо професійно-технічного училища за професією машиніста кранів (кранівщик) по управлінню мостовими та козловими кранами і здобула загальну середню освіту, присвоєно кваліфікацію машиніста кранів (кранівщик) по управлінню мостовими та козловими кранами четвертого розряду.
Оскільки відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_3 після отримання позивачем відповідної загальної середньої освіти, що підтверджується дипломом НОМЕР_2 від 18.07.85р., за кваліфікацію машиніст мостових і козлових кранів четвертого розряду і початком роботи на посаді машиніста крану 3 розряду в літейному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі була перерва в часі лише 2 дні, та у разі зарахування вищевказаного періоду роботи позивача до пільгового страхового стажу позивача (з 22.07.1985р. по 14.06.1993 р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі), і період навчання позивача з 01.09.1982р. по 20.07.1985р. в Державному середньому Професійно-технічному училищі №21 підлягатиме зарахуванню до пільгового стажу.
Водночас, враховуючи висновки суду про обґрунтованість позиції відповідача відносно необхідності підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 за період роботи з 22.07.1985р. по 14.06.1993р. машиністом електро-мостового крану на гарячих ділянках робіт в ливарному цеху в Дніпропетровському верстатобудівельному заводі відповідною уточнюючою довідкою, яка позивачем надана не була ані відповідачу, ані суду, питання про можливість зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача на теперішній час є передчасним і має бути розглянуте в контексті вирішення питання про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 22.07.1985р. по 14.06.1993р., бо позитивний висновок з цього приводу на пряму залежить від вказаних обставин. Не з`ясувавши ці обставини остаточно, відповідач передчасно відмовив і у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду її навчання.
Відповідно до п.20 Порядку №637, п.12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001р. №121, правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанову №18-1 від 10.11.2006 року, якою затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Порядок №18-1).
Згідно з Порядком №18-1 цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Пунктом 2 Порядку №18-1 встановлено, що дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ), на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).
Відповідно до п.3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку;4) документи, видані архівними установами, зокрема:а) довідку про заробітну плату;б) копії документів про проведення атестації робочих місць;в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).
У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. (п.11 Порядку №18-1).
Згідно з п.15 Порядку №18-1 Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:
1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.
Згідно з п.1.7 Порядку №22-1 днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію заяви про призначення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно надати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо документи подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі, якщо документи які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не надані, пенсія призначається за наявними документами.
Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає управління Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження та приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Таким чином, на думку відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло в межах повноважень, згідно з діючим законодавством.
Оскільки, як зазначається самостійно позивачем, та не заперечується відповідачем ОСОБА_3 звернулась до відповідача з електронною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 тільки 27.03.2020 року, що додатково підтверджується відомостями з електронного кабінету позивача на офіційному сайті Пенсійного фонду України, які містяться в матеріалах справи.
Щодо первинного звернення позивача про яке вона зазначає у своїй позовній заяві, а саме щодо звернення нею до Сервісного центру Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області після досягнення мною 16 жовтня 2019 року пенсійного віку (52 роки 6 місяців) у встановлений тримісячний строк, суд зазначає, що останньою крім цієї абстрактної вказівки до суду не надано будь-яких доказів звернення з такою заявою.
Відносно звернення позивача з заявою до відповідача 24.02.2020 року, суд зазначає, що з відомостей з електронного кабінету позивача на офіційному сайті Пенсійного фонду України судом встановлено, що дане звернення має статус «усного консультування», а крім того, в листі Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.04.2020 р. № 5141-5382/П-02/8-0400/20 зазначено, що позивачу було надано консультацію щодо документів недостатніх для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за період роботи по списку №2 і тому підстав для реєстрації заяви на призначення пенсії не було. Також до суду не надано будь-яких доказів, щодо оскарження в судовому або адміністративному порядку вищезазначеного статусу звернення або листа.
Крім того суд зауважує, що звернення позивача до відповідача 24.02.2020 року та 27.03.2020 року вже відбувались в термін, який перевищує трьохмісячний термін з часу виходу на пенсію (16 жовтня 2019 року).
За таких обставин, суд зауважує, що з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача в частині призначення їй пенсії саме з 16 жовтня 2019 року є безпідставними.
Також в рішеннях у справах Клас та інші проти Німеччини, Фадєєва проти Росії, Єрузалем проти Австрії Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Призначення, нарахування (перерахування) та виплата пенсії відносить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження щодо розрахунку стажу та призначення пенсії.
Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи на наведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.03.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду та прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на положення вказаної статті та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 840,80 грн. підлягають відшкодуванню на користь останнього пропорційно до розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області коштів у сумі 420,40 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 09.07.2020 року.

Суддя О.М. Турова