Справа № 560/2277/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2277/20
РІШЕННЯ

іменем України

14 липня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Староконстянтинівської міської ради Хмельницької області у наданні ОСОБА_1 статусу інваліда війни і видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Староконстянтинівської міської ради Хмельницької області вчинити дії з приводу встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни і видачі посвідчення інваліда війни.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ним було надано достатньо доказів, які дають підстави вважати, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони. При цьому приписами Закону № 3551-XII не встановлено вимог, які визначають порядок та форму залучення осіб до складу формувань Цивільної оборони.

Факт настання інвалідності позивача внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та участь позивача у цій ліквідації жодною з сторін не заперечується.

Ухвалою суду від 04.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що ОСОБА_1 належного документального підтвердження безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради не надав. Тому управління не мало правових підстав для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_1 та видачі відповідного посвідчення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради із заявою від 25.12.2019, у якій просив видати йому посвідчення інваліда війни. У заяві позивач зазначив, що відповідно до вимог керівних документів з питань цивільної оборони до складу зазначених формувань зараховувалися всі повнолітні особи. У зв`язку з цим він був відряджений у місто Київ-39 тресту "Київшляхбуд" шляхобудівельного управління №41 на автомобілі КАМАЗ, держ. номер НОМЕР_3 на ліквідацію аварії на ЧАЕС для перевозки вантажів ст. Янів з 25.06.1986 по 28.06.1986 і с. Товстий ліс з 29.06.1986 по 10.07.1986.

Разом із вказаною заявою позивачем було надано, зокрема:

1. довідку Старокостянтинівського АТП 16846, видану ОСОБА_1 , згідно якої він дійсно був командирований у м.Київ-39, тресту "Київ-шляхбуд-І" шляхово-будівельного управління №41 для перевезення вантажів в Київській області, Чорнобильського району ст.Янів з 25.06.1986 по 28.06.1986 і с.Товстий Ліс з 29.06.1986 по 10.07.1986.

2. експертний висновок Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії на засіданні №03 від 22.03.2019, згідно якого захворювання ОСОБА_1 пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

3. копію військового квитка від 13.11.1974 серії НК №3454533 та мобілізаційного припису від 05.04.1984.

4. копію витягу з розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області №02 від 30.04.1986 (виготовленого 22.02.2008), яким передбачено, зокрема, вести облік сил і засобів Цивільної оборони, начальникам обласних служб ЦО забезпечити проведення заходів цивільної оборони.

Листом від 15.01.2020 №08/155/20 позивача повідомлено, що до управління не були подані всі необхідні документи на підтвердження участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, тому неможливе встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни із видачею відповідного посвідчення.

Також суд враховує, що згідно довідки МСЕК №0043773 від 17.04.2019 позивачу визначено довічно другу групу інвалідності у зв`язку з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім цього, позивачу 26 квітня 2019 року Хмельницькою облдержадміністрацією видано посвідчення серії НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, категорії 1. У цьому посвідченні вказано, що його пред`явник є особою з інвалідністю, група інвалідності друга.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі - Положення №302), посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, на яких поширюється дія Закону №3551-ХІІ.

Згідно п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частину 2 статті 7 доповнено пунктом 9 згідно із Законом №1770-IV від 15.06.2004.

Таким чином, обов`язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно п.9 ч.2 ст.7 Закону № 3551-XII є:

1. докази залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони;

2. наявність у особи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника Цивільної оборони СРСР від 6 червня 1975 року № 90 та Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року №1111, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

Крім формувань Цивільної оборони у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженнями керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

За відсутності доказів, які б свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, достатніх підстав для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п.9 ч.2 ст.7 Закону №3551-ХІІ, немає.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 27 лютого 2019 року по справі № 149/3307/16-а , від 10 жовтня 2019 року по справі №810/4584/18, 20 грудня 2019 року по справі №315/594/15-а, від 26 лютого 2020 року по справі №377/196/17 та від 27 квітня 2020 року по справі №826/15761/17.

Також суд звертає увагу на те, що у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року по справі №542/240/17 та 27 лютого 2020 року по справі №537/5039/16-а зазначено наступне: з пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вбачається, що до категорії осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, законодавець запропонував відносити вузьку категорію осіб (1300 чоловік), які з перших днів аварії разом з військовослужбовцями виконували роботи у тридцятикілометровій зоні найвищого радіоактивного забруднення у складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню.

Крім цього, у вказаній пояснювальній записці відмічено, що перелік робіт, які провадились цими загонами, включає: проведення радіаційної розвідки, гасіння пожеж на забруднених радіонуклідами торфовищах, дезактивацію доріг, жилих та адміністративних будинків, спецобробку техніки на пунктах дезактивації, доставку дезактиваційних речовин та інші. Роботи провадились у складі військових формувань. Проте при виконанні тих же робіт, що й особи мобілізовані військкоматами до інших військових формувань, інваліди з цієї малочисельної категорії ліквідаторів не прирівняні до інвалідів війни Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". За час, що пройшов з дня Чорнобильської катастрофи, більше 130 бійців вже померли, близько 200 є інвалідами. Для цих двохсот ще живих інвалідів прирівняння у правах до їхніх товаришів, з якими вони пліч-о-пліч ліквідували наслідки жахливої катастрофи, було б актом відновлення справедливості, хоч і запізнілим.

Також суд враховує, що Верховний Суд у згаданих рішеннях наголошував на тому, що при вирішенні подібних спорів обставина щодо безпосередньої участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони є істотною, позаяк в протилежному випадку статус інваліда війни на підставі п.9 ч.2 ст.7 Закону № 3551-ХІІ поширюватиметься на всіх, хто належить до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, право на встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі вимог п.9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII має незначне коло осіб, що разом з військовими формуваннями виконували першочергові заходи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони, за умови надання відповідних підтверджуючих документів.

Сам по собі факт залучення позивача до участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не є доказом залучення його до складу формувань Цивільної оборони.

Таким чином, при зверненні до відповідача ОСОБА_1 не подав будь-яких достовірних доказів, які б свідчили про залучення безпосередньо його чи підприємства, на якому він працював, до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи наведене, у відповідача не було достатніх підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни згідно п.9 ч.2 статті 7 Закону № 3551-ХІІ, а тому відмова управління соціального захисту населення виконавчого комітету Староконстянтинівської міської ради Хмельницької області у наданні ОСОБА_1 статусу інваліда війни є правомірною.

Отже, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також, як наслідок, не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії з приводу встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни і видачі посвідчення інваліда війни.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позивач був звільненим від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 липня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради (пров. Подільський, 1, м.Старокостянтинів, Хмельницька область,31100 , код ЄДРПОУ - 25961769)

Головуючий суддя Д.А. Божук