Справа № 320/5789/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 липня 2020 року м. Київ № 320/5789/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд поновити позивачу строк звернення до суду з цим позовом, визнавши поважними причини пропуску строку; визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Переяслав Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 19.07.2018 № 5229/05, яким позивачу було відмовлено в призначені пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян оформлене у протоколі № 8-19 від 03.07.2019, яким відмовлено позивачу у підтверджені статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорія 2, визнано посвідчення, таким, що видано безпідставно та вилучено посвідчення потерпілого категорія 2 серії Б № 034626 від 01.09.1993; поновити позивачу статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС категорія 2 з 03 липня 2019 року; зобов`язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати позивачу посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС категорія 2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області призначити та виплачувати позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років, починаючи з дня звернення позивача з відповідною заявою до Переяслав Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з 20 квітня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з прохальної частини адміністративного позову, позивач просить суд, визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Переяслав Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 19.07.2018 № 5229/05, яким позивачу було відмовлено в призначені пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку та визнати протиправним та скасувати рішення комісії Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян оформлене у протоколі № 8-19 від 03.07.2019 яким відмовлено позивачу у підтверджені статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

В якості підстав пропущення строку звернення до суду позивач вказує, що його права почали порушуватись з 19 липня 2018 року коли Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято рішення про відмову в призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку та в цей час було вилучено у позивача посвідчення потерпілого 2 категорії на ЧАЕС до завершення перевірки правомірності його видачі, що здійснювалась Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. Як зазначає позивач, до моменту прийняття рішення Департаментом соціального захисту населення Київської обласної від 03 липня 2019 року яким не було підтверджено статус потерпілого ЧАЕС він очікував позитивного вирішення свого питання обома суб`єктами владних повноважень без втручання суду.

17 квітня 2019 року позивач звернувся до адвоката за правовою допомогою у вирішенні даного питання та з 17 квітня 2019 року адвокат Смєлова Ю.Ю. зверталась до різних органів державної влади України, Європейського союзу та Російської Федерації з запитами про надання підтверджуючих документів відносно позивача про його участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, роботи та проживання в зоні відчуження.

Отже, в період з 17 квітня 2019 року по 09 червня 2020 року позивач та його адвокат вживали заходів для належної всебічної підготовки для звернення до суду з даним адміністративним позовом та лише після отримання листа 09 червня 2020 року від Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 4/10662 від 08 лютого 2020 року позивач отримав можливість доводити належними і достатніми доказами всі обставини правомірності набуття статусу потерпілого, виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, постійного проживання в зоні обов`язкового безумовного відселення в необхідний період часу.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості як оскаржувати відмову органів Пенсійного фонду України окремо від рішення Департаменту соціального захисту населення так і оперативно та в межах шести місяців оскаржувати обидва рішення відповідачів оскільки впродовж тривалого строку займався пошуками додаткових доказів на підтвердження факту участі в роботах з ліквідації аварії на ЧАЕС.

Розглянувши зазначені пояснення позивача стосовно пропуску строку звернення до суду, суд встановив наступне.

Суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Отже, при визначенні початку перебігу строку звернення до суду підлягає з`ясуванню обставина, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Водночас, звертаючись до суду поза межами шестимісячного строку, позивач повинен також довести той факт, що у нього не було об`єктивної можливості дізнатися про порушення права у період, що передував фактичному зверненню до суду.

Ознайомившись з матеріалами справи та доказами які були надані позивачем в обґрунтування пропуску строку суд дійшов висновку, що підстави пропуску строку звернення до суду є не поважними, оскільки як вбачається з матеріалів справи Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації фактично приймав рішення на підставі тих документів, які не перебували в його розпорядженні коли звертався позивач, разом з цим вони були приєднані до матеріалів даної справи.

Крім цього, жодних доказів того, що позивач звернувся з даним пакетом документів та отримав відповідне рішення про відмову матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу на те, що збираючи як доказову базу перелік документів які не були предметом розгляду суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, а були визнані такими, що відсутні не є поважною причиною пропущення строку звернення до суду, оскільки суд надає оцінку рішенню яке приймалось суб`єктом владних повноважень на підставі тих документів які перебували в його розпорядженні, разом з цим нового звернення позивача та розгляд такого на підставі отриманих документів, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Однак, вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не визнані судом поважними, у зв`язку з чим позивачеві слід надати додаткові пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску із наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цією ухвалою, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Панченко Н.Д.