Справа № 460/2263/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2020 року м. Рівне №460/2263/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді С.А. Борискін розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Державної податкової служби України у Рівненській області
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів" на 40489,99 грн., в тому числі 32391,99 грн. - за податковими зобов`язаннями та 8098,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами" на 18404,54 грн., в тому числі 14723,63 грн. - за податковими зобов`язаннями та 3680,91 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Мотивуючи вимоги позову зазначав, що в лютому 2019 року контролюючим органом щодо нього було винесено податкові повідомлення-рішення, якими збільшено суму грошових зобов`язань за платежем мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами, та з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів. Вказував, що висновки податкового органу, які покладено в основу цих податкових повідомлень-рішень, не відповідають дійсності. Позивач діяв добросовісно, оскільки при митному оформлені подав ті документи, які були йому передані продавцем, такі документи ніким не скасовані та не визнані судом не дійсними. При цьому, зазначав, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 30.10.2019 у справі №163/410/19, яке набрало законної сили, скасовано постанову Волинської митниці ДФС про притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 Митного кодексу України. На переконання позивача, оскаржувані податкові повідомленні-рішення є протиправними, необґрунтованими, а отже такими, що підлягають скасуванню. За наведеного, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.03.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.05.2020 на 14:30 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позовну заяву від 14.04.2020, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування своєї позиції, що за результатами порівняльного аналізу електронної митної декларації та інформації, що стосується товару, митне оформлення якого завершено, отриманої від митних органів Литовської Республіки, встановлено, що позивач при декларуванні транспортного засобу BMW модель "518D", зазначив митну вартість автомобіля 1350 євро. Однак, відповідно до інформації митних органів Литовської Республіки вартість автомобіля становить 15545 євро, відправником автомобіля виступала компанія UAB "CarOutlet", Eiguliu g/2, Vilnus, LT, отримувачем - ОСОБА_1 . Таким чином, відповідачем виявлено невідповідність відомостей, які впливають на розрахунок митної вартості імпортованого транспортного засобу. Відтак, відбулося зниження податкового зобов`язання позивача за ввізним митом та податком на додану вартість. Викладені у акті перевірки висновки стали підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання позивача щодо сплати митних платежів та застосування заходів, передбачених законами України. За наведеного, сторона відповідача вважала оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними, а тому просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (а.с.24-25).

Ухвалою суду від 14.05.2020 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 22.06.2020 о 09:30 год.

Ухвалою суду від 22.06.2020 вирішено перейти до розгляду справи №460/2263/20 у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у період з 06.02.2019 по 11.02.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 01.02.2018 №UA205090/2018/007248, висновки якої викладено в акті перевірки від 19.02.2019 №357/17-00-13-04/ (а.с.6-11).

Перевіркою встановлено порушення правильності визначення митної вартості транспортного засобу та вимог ст. 49, ч.1 ст.51, ст.52, ч.2 ст.53, ст.257, ч.1,2 ст.270, ч.1 ст.272, ч. 2 ст. 277, ст.278, ст.289 МКУ, п.187.8 ст. 187, пп.190.1 п.190 ст. 190 ПКУ.

За результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та вплати митних платежів, керуючись положеннями ч.5 ст.54, ст.345, ст.351, ч.5 ст.352, ч.14 ст.354 МКУ та положеннями пп.54.3.2, пп.54.3.6 п.54.3, п.54.4 ст. 54 ПКУ, внаслідок подання не достовірної інформації стосовно митної вартості товару, який переміщений на митну територію України, на підставі документально підтверджених відомостей, які надійшли від уповноваженого органу іноземної держави, які мають значення для оподаткування при ввезені товару на митну територію України та які відрізняються від задекларованих за МД типу ІМ40ДЕ від 01.02.2018 № UA205090/2018/007248, під час перевірки ОСОБА_1 через порушення п.2 ч.2 ст.52, відповідно до ч.14 ст.354 МКУ під час перевірки правильності визначення митної вартості товару після його випуску визначено митну вартість товару - транспортного засобу BMW модель "518D", в розмірі 540906,95 грн.

Вказані порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 47115,62 грн., в тому числі ввізне мито на суму 14723,63 грн., та податок на додану вартість на суму 32391,99 грн.

Так, згідно з Актом перевірки відповідачем встановлено, що в графі 22 "Валюта та загальна сума за рахунком" МД №UA205090/2018/007248 від 01.02.2018 позивачем зазначено суму 11300 євро (391936,42 грн. по курсу НБУ на день заявлення товару до митного оформлення), заявлена митна вартість становить 393670,65 грн. (або 11350 євро).

Однак, відповідно до документів, надісланих митними органами Литовської Республіки, а саме: митної декларації від 29.01.2018 №18LTVG2000EK037397, згідно якої здійснено експорт транспортного засобу BMW модель "518D", ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , рахунку-фактури від 29.01.2018 №САR2018/015, вартість автомобіля становить 15545 євро (539172,71 грн. на дату митного оформлення автомобіля). Відправником автомобіля BMW модель "518D", ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , виступала компанія UAB "CarOutlet", Eiguliu g/2, Vilnus, LT.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем 27.02.2019 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів" на 40489,99 грн., в тому числі 32391,99 грн. - за податковими зобов`язаннями та 8098,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами" на 18404,54 грн., в тому числі 14723,63 грн. - за податковими зобов`язаннями та 3680,91 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються приписами Митного кодексу України (далі - МК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до ч.1 ст.257 якого декларування здійснюється шляхом заявлених за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Приписами п.8 ч.1 ст.336 МК України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, в тому числі і направлення запитів до інших державних органів, установ організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України (ст.351 МК України).

Відповідно до пп.5, 6 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або інші законами України.

Як встановлено судом, під час оформлення митної декларації від 01.02.2018 №UA205090/2018/007248 (а.с.28-29) позивач надав митному органу рахунок-фактуру від 29.01.2018 №37/01, відповідно до якого ціна транспортного засобу становить 11350 євро (а.с.37).

Митну вартість ввезеного транспортного засобу позивачем визначено у розмірі 393670,65 грн., або 11300 євро, та за наслідками митного оформлення транспортного засобу сплачено мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами України на територію України та ПДВ з ввезених на територію України товарів.

Відповідно до документів, наданих митними органами Литовської Республіки, фактурна вартість спірного автомобіля становить 15545 євро.

Така вартість зазначена в митній декларації країни відправлення від 29.01.2018 №18LTVG2000EK037397 та рахунку-фактурі №CAR2018/015 від 29.01.2018, відповідно до яких позивач придбав автомобіль " BMW модель "518D", в литовського підприємства UAB "CarOutlet", Eiguliu g/2, Vilnus, LT за ціною 15545 євро (а.с.30, 39).

Між відомостями експортної декларації та доданим до неї рахунку-фактури, та наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами, є відмінності в частині його продавця і вартості транспортного засобу.

Разом з тим, експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Вказаний документ не виключає можливості переходу права на автомобіль після такого оформлення до інших осіб.

Доказів того, що позивач мав причетність до оформлення експортної декларації і доданого до неї рахунку-фактури стороною відповідача не надано, а судом не здобуто.

При цьому, офіційного перекладу зазначених документів, долучених до матеріалів справи податковим органом на підтвердження своєї позиції іноземною мовою, надано не було.

Отже, Головне управління ДПС у Рівненській області, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірило обставин завершення експорту товару; для усунення сумнівів не скерував запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом.

Самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами по справі, також в Акті перевірки жодним чином не обумовлено підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, ніж тим, що подані до митного оформлення на митниці.

Доводи відповідача про оформлення позивачем іншого пакету документів на автомобіль ґрунтуються виключно на припущеннях, що є неприпустимим, так як жодними належними і допустимими доказом не підтверджені.

Оцінюючи обставини справи, суд виходить з того, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми обов`язкових платежів, виходячи з первинних (реєстраційних) документів. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.

Виходячи із змісту ч.6 ст.69 МК України, донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

З відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 30.10.2019 у справі №163/410/19, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 13.02.2019 в справі про порушення митних правил №0066/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №0066/20500/19 закрито.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов`язань з ПДВ та мита.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, при вирішенні наведеного спору суд враховує правові висновки Верховного Суду по аналогічній категорії справ, яка викладена в постанові від 03.04.2018 у справі №809/1227/17.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи викладене в сукупності, враховуючи непідтвердження в обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої твердження про порушення позивачем вимог ст. 49, ч.1 ст.51, ст.52, ч.2 ст.53, ст.257, ч.1,2 ст.270, ч.1 ст.272, ч. 2 ст. 277, ст.278, ст.289 МКУ, п.187.8 ст. 187, пп.190.1 п.190 ст. 190 ПКУ, а відтак й покладених в основу прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, заявлений позивачем позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення у повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.1 ст.139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви - 840,80 грн.

Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м. Рівне, 33000, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів" на 40489,99 грн., в тому числі 32391,99 грн. - за податковими зобов`язаннями та 8098,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2020 №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами" на 18404,54 грн., в тому числі 14723,63 грн. - за податковими зобов`язаннями та 3680,91 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 липня 2020 року.

Суддя С.А. Борискін