Справа № 400/1858/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 р. № 400/1858/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П.розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

-визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення ОСОБА_1 Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2019 року №768 до матеріальної відповідальності протиправними.

-визнати протиправним та скасувати Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2019 року №768.

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що за підсумками розслідування, командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 20.02.2019 року №94 "Про підсумки службового розслідування по факту нестачі військового майна гаубичної самохідно- артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 " (далі- Підсумковий наказ1).

15.11.2019 року, майже через 9 місяців після завершення Розслідування командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано новий наказ за підсумками розслідування, а саме Наказ від 15.11.2019 року №768 "Про підсумки службового розслідування по факту нестачі військового майна гаубичної самохідно- артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 " (далі Підсумковий наказ 2).

15.11.2019 року командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №769 "Про внесення змін та доповнень до наказів командира військової частини НОМЕР_1 ". Відповідно до п.1 наказу, Наказ №94 від 20.02.2019 року (Підсумковий наказ 1) визнано недійсним. Відповідно до п.2 наказу " Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2019 року №768 "Про підсумки службового розслідування по факту нестачі військового майна гаубичної самохідно- артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 визнати таким, що є завершеним, рішення набирає законної сили з дня його оголошення".

Тобто, Підсумковий наказ -2 вступив у свою законну силу 15.11.2019 року майже через 9 місяців після завершення розслідування. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими що не відповідають нормативно-правовим актам що регламентують порядок проведення службового розслідування та просить позов задовольнити.

Увалою суду від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також встановлено відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов. У встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відповідач подав відзив на позов, в якому просили відмовити позивачу у задоволенні позову.

В свою чергу, Військова частина НОМЕР_1 вказала, що нею були дотримані вимоги, передбачені ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме - службове розслідування, результатом якого стало прийняття оскаржуваного наказу було проведено у відповідності до вимог законодавства, чинного на момент проведення службового розслідування, в межах наданих командиру військової частини НОМЕР_1 повноважень, обґрунтовано (тобто з урахуванням всіх обставин, що мали значення для прийняття відповідного рішення), неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності, пропорційно, своєчасно (протягом строку, встановленого нормами наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» та Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 з 28.09.2017 по 18.12.2018 року проходив дійсну військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира гаубичної самохідно- артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 .

На підставі Наказу командира Військово - морських Сил Збройних ил України (по особовому складу) від 07.11.2018 року №248 позивача було переведено для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 м.Миколаєва.

На виконання вищевказаного наказу командувача ВМС ЗСУ, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 було видано Наказ про призначення комісії по прийманню-передачі посади позивача. За результатами роботи комісії, було виявлено нестачу військового майна яка значилась по обліку за Позивачем.На підставі акту приймання- передачі посади, у зв`язку з виявленою нестачею військового майна, командиром Військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2018 №634 було призначено службове розслідування "Про призначення службового розслудування по факту нестачі військового майна гаубичної самохідно-артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 ". Цим же наказом було призначено комісію з розслідування факту нестачі військового майна. Термін проведення службового розслідування та роботи комісії з розслудування факту нестачі, було встановлено до 20.01.2019 року.

На підставі наказу командира Військової частина НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.12.2018 року та Припису №3539 від 18.12.2018 року позивач вибув до нового місця проходження військової служби - Військової частини НОМЕР_2 (м.Миколаїв).

21.02.2019 року, коли позивачу стало відомо про Розслідування, він подав відповідний рапорт командуванню В/ч НОМЕР_2 про проведення у відношенні нього службового розслідування по факту втрати військового майна.

21.01.2019 року,з метою продовження строку розслідування, командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 20.01.2019 року № 33 «Про продовження строку службового розслідування по факту нестачі військового майна гаубичної самохідної- артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 ». Цим наказом термін проведення розслідування було продовжено до 20.02.2019 року.

За підсумками розслідування, командиром військової частини НОМЕР_1 було видано Наказ від 20.02.2019 року № 94 «Про підсумки службового розслідування по факту нестачівійськового майна гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 (далі - Підсумковий наказ-1).

15.11.2019 року командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №769 "Про внесення змін та доповнень до наказів командира військової частини НОМЕР_1 ".Відповідно до п.1 наказу, Наказ №94 від 20.02.2019 року (Підсумковий наказ 1) визнано недійсним. Відповідно до п.2 наказу " Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2019 року №768 "Про підсумки службового розслідування по факту нестачі військового майна гаубичної самохідно- артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 визнати таким, що є завершеним, рішення набирає законної сили з дня його оголошення".

Тобто, Підсумковий наказ - 2 вступив в законну силу 15.11.2019 року майже через 9 місяців після завершення розслідування.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зважає на наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV.

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до ст.11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст.16 Статуту).

Згідно із ст.26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Загальні підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначені Законом України від 03.10.2019 №160 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160).

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань (далі - особи).

Відповідно до п. 85 Розділу «Порядок накладення дисциплінарних стягнень» Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до п.12, розділу III «Порядок проведення службового розслідування», «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за № 1503/31371, (далі - Порядок) службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

П.2 розділу VI «Прийняття рішення за результатами службового розслідування», Порядку, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Відповідно до п. 23, Розділу 4 «Визначення розміру шкоди та порядок її відшкодування», Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» (що діяло на той момент), затверджена Постановою Верховної ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» (Постанова втратила чинність на підставі Закону № 160-ІХ (160-20) від 03.10.2019 року, ВВР, 2019, N 47, ст.313), командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.

У разі коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.

Наказ доводиться до відома винної особи (винних осіб) під розписку.Наказ може бути оскаржено вищому командиру (начальнику) в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.У разі коли у місячний термін з дня закінчення розслудування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду.

З огляду на викладене, з врахуванням того що сам Відповідач своїм наказом від 15.11.2019 року №769 "Про внесення змін та доповнень до наказів командира військової частини НОМЕР_1 " визнав свій Підсумковий наказ - 1 недійсним, а відтак в місячний термін з дня з дня закінчення службового розслідування позивач рахується не притянутим до матеріальної відповідальності (розслудівання закінчено 20.02.2019 року, а Підсумковий наказ -2 видано 15.11.2019 року). Після видання Військовою частиною НОМЕР_1 наказу від 15.11.2019 №769 "Про внесення змін та доповнень до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 " відповідач не мав права видавати підсумковий наказ - 2 про притягнення до матеріальної відповідальності позивача, а повинен був подати позов до відповідного суду.

Цього зроблено відповідачем не було.

Суд зазначає розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Як вбачається зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, вирішення питання щодо необхідності проведення (складання) службового розслідування та можливості завершення службового розслідування належить до виключної компетенції особи (суб`єкта), яка його проводить, та командира Військової частини НОМЕР_1 . Закон не містить вичерпного переліку підстав для призначення службового розслідування.

Суд констатує, що службове розслідування проведено не у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 "Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України" та Закону №160.

При цьому, твердження позивача про порушення термінів притягнення до матеріальної відповідальності за даним фактом є обгрунтованим.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Слід наголосити, що порядок притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності у розумінні норм Закону забезпечує дотримання прав щодо участі у прийнятті командиром відповідного рішення як для військовослужбовців, які проходять службу у військовій частині, якій було завдано матеріальної шкоди, так і для військовослужбовців, яких до прийняття рішення про відшкодування заподіяної шкоди було переведено на нове місце служби.

Згідно ч.1 ст.11 Закону №160 у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про

притягнення особи до матеріальної відповідальності.

Командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.

Незалежно від місця служби військовослужбовця, командир військової частини, якому передано матеріали розслідування, повинен вирішити питання притягнення до матеріальної відповідальності з дотриманням прав військовослужбовця. В даному випадку цього зроблено відповідачем не було, матеріали розслудівання до Військової частини НОМЕР_2 м.Миколаєва, до якої перевівся позивач не передавалися.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, вирішуючи спір, суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи або законні інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , про визнання протиправними та скасування наказу від 15.11.2019р №768 слід задовольнити .

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) до Військової частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ),м.Маріуполь, Донецька область, 87553 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) задовольнити повністю.

2. Визнати дії Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2019 року №768 до матеріальної відповідальності протиправними.

3.Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2019 року №768.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга