Справа № 120/3095/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про зупинення провадження по справі

м. Вінниця

14 липня 2020 р. Справа № 120/3095/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка Михайла Васильовича, розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за ініціативою суду питання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані протиправною поведінкою відповідача, яка ґрунтується на помилкових твердженнях останнього про відсутність у чинному пенсійному законодавстві правових норм щодо необхідності проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, що призводить до незаконного заниження його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

Ухвалою від 10.07.2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд вважає за необхідне із власної ініціативи зупинити провадження у справі з наступних підстав.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі врегульовані статтею 236 КАС України. Так, частиною 1 цієї статті передбачено обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі, а у частині 2 цієї статті наведено факультативні підстави.

Однією із факультативних підстав для зупинення провадження у справі є розгляд типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі (п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України).

При цьому, положення п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України узгоджуються із приписами статті 291 КАС України, якою визначено особливості провадження у типовій справі.

Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі. Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі (частина 2 статті 291 КАС України).

Аналіз наведених вище норм свідчить, що суд вправі зупинити провадження у справі з власної ініціативи на підставі п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України за наступних умов: перебування у провадженні суду типової справи; відкриття Верховним Судом провадження у відповідній зразковій справі, що підтверджується оприлюдненням повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі.

Варто звернути увагу на те, що провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд з урахуванням відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті Верховного Суду та у Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановив, що в провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду на розгляді перебувала зразкова справа № 620/1116/20 (провадження № Пз/9901/5/20) за позовом особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду зразкової справи Верховний Суд своїм рішенням від 16.06.2020 року частково задовольнив позовні вимоги, визнавши при цьому протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 05.03.2020 року про відмову в перерахунку особі щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 25.02.2020 року, а також зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити особі, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 25.02.2020 року № 03/36-740 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено. У рішенні суду касаційної інстанції, зокрема, зазначено, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких:

- позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання;

- відповідачем є територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;

- спір виник у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу - судді у відставці, який не проходив (не пройшов) кваліфікаційне оцінювання суддів та (або) не пропрацював на відповідній посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Суд враховує те, що вказану зразкову справу Верховний Суд розглянув як суд першої інстанції, що узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 290 КАС України.

Відтак, для визначення моменту набрання законної сили рішенням Верховного Суду у вказаній вище зразковій справі варто керуватися приписами ст. 255 та ч. 11 ст. 290 КАС України, якими визначено, що рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі ж подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відтак, рішення, ухвалене за результатами перегляду зразкової справи № 620/1116/20 (провадження № Пз/9901/5/20) від 16.06.2020 року, ще не набрало законної сили.

Таким чином, судом встановлено наявність однієї передумови для зупинення провадження у справі на підставі п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України, адже суд пересвідчився, що в провадженні Верховного Суду перебувала зразкова справа № 620/1116/20 (провадження № Пз/9901/5/20), за результатами розгляду якої 16.06.2020 року ухвалено рішення. Проте, вказане рішення ще не набрало законної сили.

Що ж стосується іншої умови, за наявності якої суд вправі зупинити провадження у справі на підставі п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України, то, на переконання суду, адміністративну справу № 120/3095/20-а слід віднести до типової справи, що має ознаки, притаманні зразковій справі № 620/1116/20 (провадження № Пз/9901/5/19). Так, у справах № 120/3095/20-а та № 620/1116/20 спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, а також позивачами у цих справах заявлено аналогічні вимоги.

Відтак, судом встановлено наявність обов`язкових передумов, що є підставою для зупинення провадження у справі згідно п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 620/1116/20.

Використовуючи своє право на зупинення провадження у справі за наведених вище підстав, суд також враховує і практику Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 58 рішення від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04), зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.), № 37801/97, п. 36, від 1.07.2003 року).

Тому, обґрунтовуючи підстави для зупинення провадження у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної Конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи за допомогою становлення єдності судової практики.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Інструментом формування єдиної судової практики є інститут типової справи. В силу ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення по типовій справі, яке відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відтак, з метою забезпечення ефективності та передбачуваності судової практики у спірних правовідносинах, беручи до уваги те, що ця справа має ознаки типової адміністративної справи, що розглядається Верховним Судом як зразкова справа, і правові висновки у такій справі є обов`язковими для врахування судом, провадження у цій справі доцільно зупинити до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 620/1116/20 (провадження № Пз/9901/5/20).

Керуючись ст.ст. 236, 248, 256, 291 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії зупинити до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 620/1116/20 (провадження № Пз/9901/5/20).

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 9 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович