Справа № 0440/5580/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року Справа № 0440/5580/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Компанії Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання видалити з інтегрованих карток платника податків податковий борг, визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Обставини справи: 24 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Компанії Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про:
- визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відображення в інтегрованих картках платника податків Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. податкового боргу з "податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п" (штрафні(фінансові) санкції (штрафи)) код платежу 11010100 у розмірі 510,00 грн., та з "податку на прибуток іноземних юридичних осіб" код платежу 11020500 у розмірі: основний платіж - 106569,00 грн., штрафні(фінансові) санкції(штрафи) - 26 642,25 та нарахування пені;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 року (суддя Жукова Є.О.) було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку підготовчого провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року (суддя Жукова Є.О.) за клопотанням представника відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було передано адміністративну справу № 0440/5580/18 судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєву М.В. для вирішення питання щодо об`єднання адміністративних справ, а саме: №0440/5580/18 та №0440/6099/18 в одне провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 року (суддя Жукова Є.О.) було прийнято об`єднані справи №0440/5580/18 та №0440/6099/18 на розгляд судді Жуковій Є.О., присвоївши об`єднаним справам єдиний номер №0440/5580/18; призначено справу до розгляду у порядку підготовчого провадження в судовому засіданні.
Предметом спору у справі № 0440/6099/18 є:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року (суддя Жукова Є.О.) позовну заяву Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. було залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом: надання доказів наявності адміністративної процесуальної дієздатності особи, яка звернулась із зазначеними позовними заявами, а саме: позивача - Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року (суддя Жукова Є.О.) позовну заяву компанії Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було повернуто позивачеві.
Ухалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 року апеляційну скаргу компанії Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року у справі № 0440/5580/18 було повернуто.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2019 року касаційну скаргу Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництва Ноосфера Венчурс ЮЕсЕй, Інк. було задоволено. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019 року апеляційну скаргу компанії Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року у справі № 0440/5580/18 було задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року у справі № 0440/5580/18 скасовано, справу №0440/5580/18 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
06.12.2019 року адміністративна справа № 0440/5580/18 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та згідно з розпорядженням від 06.12.2019 року №1295 д Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із не перебуванням в автоматизованому розподілі судді Жукової Є.О. напередодні тривалої відпустки, справу передано судді Д.В.Сидоренко для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 11.12.2019 року прийнято адміністративну справу № 0440/5580/18 до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 12.02.2020 року у задоволенні клопотання представника позивача щодо залучення другого відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області - у адміністративній справі було відмовлено; замінено відповідача в адміністративній справі №0440/5580/18 Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 03.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.03.2020 року.
Представник позивача у судове засідання 26.05.2020 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надано клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Частиною першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справи за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію №: ПІ - 5001, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 02.04.2014 р., Представництво фірми Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. (Noosphere Ventures USA, Inc.) зареєстровано під назвою Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк..
14.12.2016 року компанією Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. (Noosphere Ventures USA, Inc.) прийнято рішення № 1/12-16UA про припинення діяльності представництва Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. Шляхом його ліквідації у добровільному порядку.
02.03.2017 року Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. до ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області подало заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків № 1 від 28.02.2017 року за формою № 8-ОПП.
Відповідно до розділу 5 акта, перевіркою встановлено порушення:
1. п.п.14.1.27 п.14.1 ст,14, п.п.138.1.1 п.138,1 та п.138.2 ст.138, п.п.139.1.3 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. занижено податок на прибуток всього у сумі 106 569 грн., в т.ч. за 2014 рік у сумі 106 569 грн.;
2. п. 119.2 с.119 Податкового кодексу України в частині подання з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за 3 кв. 2015 року Податковий розрахунок про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за ф. №1- ДФ.
В зв`язку з вищевикладеним на даний момент Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. не може бути ліквідовано.
У період з 15.01.2018 р. по 19.01.2018 р. на підставі наказу № 63-п від 11.01.2018 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з усіх питань оскарження, викладених в запереченні, за результатами якої складено акт № 3040/04-36-14-16/26511956 від 26.01.2018 р.
Відповідно до розділу 4 акта, перевіркою встановлено порушення:
1. п.п.14.1.27 п.14.1 ст,14, п.п.138.1.1 п.138,1 та п.138.2 ст.138, п.п.139.1.3 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. занижено податок на прибуток всього у сумі 106 569 грн., в т.ч. за 2014 рік у сумі 106 569 грн.
Позивач вважає податкові повідомлення-рішення, вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними, прийнятими з порушенням чинного законодавства, тому звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За приписами п.п. 14.1.27 п. 14.1 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.
Згідно приписів п.п 135.1, 135.5 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:
доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;
інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із:
витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:
інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
Пунктом 138.12 статті 138 ПК України визначено, що до складу інших витрат, у тому числі включаються:
- витрати, визначені відповідно до статей 144-148, 150, 153, 155-161 цього Кодексу, які не включені до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг згідно із цією статтею;
- інші витрати господарської діяльності, до яких цим розділом прямо не встановлено обмежень щодо віднесення до складу витрат;
- сума коштів або вартість майна, добровільно перераховані (передані) організаціям роботодавців та їх об`єднанням, створеним відповідно до закону з цього питання, у вигляді вступних, членських та цільових внесків, але не більше 0,2 відсотка фонду оплати праці платника податку в розрахунку за звітний податковий рік;
- суми коштів у розмірі, що дорівнює щорічному зменшенню банком на 0,5 відсотка від суми основного непогашеного боргу протягом наступних п`яти років, що слідують за трирічним строком повного та своєчасного виконання позичальником реструктуризованих зобов`язань за кредитним договором.
Згідно з ч.2 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
У відповідності до ч.3 ст.9 Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, зокрема шляхом установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку, а також питання правомірності формування витрат.
Судом встановлено, що 26.02.2015 року Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. подало податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, в якій, зокрема задекларовано витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування (рядок 04) у сумі 641378 грн., (інші витрати 641378 грн.), у тому числі: адміністративні витрати 9235 грн., інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати 632143 грн.
Згідно п. 2.2 договору, до початку виконання робіт інвестор надає виконавцю аванс у вигляді 100% передплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Згідно п. 2.2 договору, до початку виконання робіт інвестор надає виконавцю аванс у вигляді 100% передплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Згідно п. 2.2 договору, до початку виконання робіт інвестор надає виконавцю аванс на придбання будівельних матеріалів у сумі 260000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Виконання обумовлених договором робіт підтверджено актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року від 28.11.2014 року на суму 239321,60 грн., актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року від 31.12.2014 року на суму 184355,98 грн.
Вказані операції відображено Представництвом Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. На обілкових рахунках 79 Фінансовий результат, 94 Інші витрати, 631 Рахунки з вітчизняними постачальниками, 31 Рахунки в національній валюті за 2014 рік, методом подвійного запису за Дт 631 Рахунки з вітчизняними постачальниками та Кт 94 Рахунки в національній валюті на загальну суму 546702,58 грн.
Доводи відповідача ґрунтуються на тому, що витрати на ремонт, пов`язані з поліпшенням орендованого об`єкта, в орендаря повинні відображатися за дебетом субрахунки 153 Придбання (виготовлення) інших необоротних матеріальних активів. Після закінчення ремонтних робіт і введення об`єкта в експлуатацію в обліку робиться запис: Кт 153 - Дт 117 Інші необоротні матеріальні активи. Амортизується такий необоротний матеріальний актив прямолінійним або виробничим методом.
Отримані послуги з капітального ремонту було відображено в бухгалтерському обліку підприємства, що перевіряється, в 2015 році, методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках ДТ 15 Капітальні інвестиції та КТ 631 Розрахунки з відчизняними постачальниками в сумі 546 702,58 грн.; та в подальшому за КТ 15 Капітальні інвестиції та ДТ 12 Нематеріальні активи в сумі 546 702,58 грн.
Отримані послуги з капітального ремонту підприємство повинно було відобразити в грудні 2014 року методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках ДТ 15 Капітальні інвестиції та КТ 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками в сумі 546 702,58 грн., та в подальшому за КТ 15 Капітальні інвестиції та ДТ 12 Нематеріальні активи в сумі 546 702,58 грн.
Разом з тим, суд акцентує, що реальність робіт, виконаних в рамках вище вкаханих договорів, відповідачем не ставиться під сумнів.
Так, за приписати п.п. 139.1.5 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати на придбання, виготовлення, будівництво, реконструкцію, модернізацію та інше поліпшення основних засобів та витрати, пов`язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням (виготовленням) нематеріальних активів, які підлягають амортизації згідно зі статтями 144-148 цього Кодексу, з урахуванням пунктів 146.11 і 146.12 статті 146 та пункту 148.5 статті 148 цього Кодексу.
Згідно п.144.1 ст.144 ПК України амортизації підлягають: витрати на проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного року.
Також, зокрема у рішенні Жовтневого району м.Дніпропетровська від 01 червня 2016 року у справі № 201/5691/16- ц, що набрало законної сили 14.06.2016 року, зазначено, що відповідно до статей 2, 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна: предметом договору оренди є безпосередньо об`єкт оренди та його передача у платне користування орендареві на погоджених сторонами умовах; орендні відносини не передбачають спільного використання майна, що має місце за договором з ЕІ № 1400 з додатковою угодою № 1; оренді відносини передбачають обов`язкове платне користування майном орендарем, чого немає за договором № 1400; істотними умовами договору оренди державного майна є, зокрема, склад і вартість майна з урахуванням її індексації; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна, чого також немає за договором № 1400.
Натомість, предметом договору з ЕІ є спільне проведення науково-дослідної роботи на базі спеціалізованих лабораторій Університету, для чого і передбачене спільне використання приміщень та обладнання спеціалізованих наукових лабораторій Університету.
Таким чином, у довідці до договору про науково-технічне співробітництво викладені недостовірні відомості, невірно і безпідставно застосоване законодавство про оренду, не здійснено правильне визначення виду правовідносин за цим договором і розмежування з іншими видами зобов`язань, проігноровані наявні суттєві відмінності договору № 1400 від орендних відносин.
Відтак позивачем правомірно віднесено до складу витрат 2014 року інші витрати господарської діяльності, до яких розділом ІІІ Податкового кодексу України прямо не встановлено обмежень щодо віднесення до складу витрат, суму 551702,58 грн., за фактом понесених витрат в рамках вище вказаних договорів на виконання ремонтних робіт.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також враховуючи умови укладених договорів та їх специфіку, суд робить висновок, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій та понесених витрат, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі Наказ № 422).
Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (п. 2 розд. І Наказу № 422).
Підпунктом 1 п.1 розд. ІІ Наказу № 422 визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Згідно п.п. 2 п.2 розд. ІІ Наказу № 422 ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску).
Інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.
У разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться. (п.п. 2 п.9 розд ІV).
Враховуючи відсутність доказів стверджувати, що право позивача на здійснення відповідного коригування даних інтегрованих карток платника податків Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. буде порушено, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.
Отже такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Згідно п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті другій Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, позов Компанії Ноосфери Венчурс ЮЕсЕй, Інк. в особі Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із частиною 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, з урахуванням часткового задоволення позову, судовий збір у сумі 9587,18 грн. підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 9, 73, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відображення в інтегрованих картках платника податків Представництво Ноосфера Венчурс ЮЕсЕЙ, Інк. податкового боргу з "податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п"(штрафні(фінансові) санкції (штрафи)) код платежу 11010100 у розмірі 510,00 грн., та з "податку на прибуток іноземних юридичних осіб" код платежу 11020500 у розмірі: основний платіж - 106569,00 грн., штрафні(фінансові) санкції(штрафи) - 26 642,25 та нарахування пені.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко