Справа № 1340/6243/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/6243/18
У Х В А Л А

10 липня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про накладення штрафу на керівника відповідача відповідального за виконання рішення та встановлення нового строку подання звіту за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року у адміністративній справі № 1340/6243/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Львівським окружним адміністративним судом отримано заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника відповідача відповідального за виконання рішення та встановлення нового строку подання звіту за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2019 року у адміністративній справі № 1340/6243/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

У вказаній заяві заявник просить визнати рішення суду таким, що не виконане, та постановити ухвалу, якою на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідального за виконання рішення суду накласти штраф у сумі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та встановити новий строк подання звіту.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року у справі № 1340/6243/18 від 15.04.2020 року, зобов`язано відповідача подати у встановлений судом строк, до 29.04.2020 року звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року.

Заявник зазначає, що Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/6243/18, від 01 лютого 2019 року яке набрало законної сили, в частині зобов`язання повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.10.2018 року про перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а також ухвал Львівського окружного адміністративного суду, від 06.11.2019 року та від 15.04.2020 року до виконання не прийнято, і встановленого судового контролю до 29.04.2020 року та по даний час не виконано.

Позивач вважає, що своїми діями та бездіяльністю, пов`язаними із умисним ігноруванням виконання рішення суду від 01 лютого 2019 року, у справі № 1340/6243/18, та не виконавши таке рішення суду, посадовими особами-керівництвом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, вчинено неповагу до суду та судового рішення, протиправно і грубо повторно порушено його конституційні права. В згаданому рішенні суд надає правову оцінку протиправним діям та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 . Судом прямо вказується на те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, яка призначена ще з 2010 року у відповідача починаючи з 01.01.2016 року були відсутні правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача 70-ми відсотками грошового забезпечення, з посиланням на ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, оскільки дане обмеження, на думку суду, не має зворотної сили, стосується лише обчислення максимального розміру пенсії призначених на час дії цієї ж норми (в редакції на момент спірних правовідносин), і не може обмежувати право позивача на отримання пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення.

Згідно письмової заяви від 29 травня 2019 року на адресу начальника відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ у Львівській області, виконавчий лист № 1340/6243/18, виданий Львівським окружним адміністративним судом 23 травня 2019 року звернуто до примусового виконання.

31 травня 2019 року позивачем повторно подано письмову заяву до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з проханням виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду, справа № 1340/6243/18, від 01 лютого 2019 року яке набрало законної сили, в частині зобов`язання повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.10.2018 року про перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Листом від 18.07.2019 року за вихідним № 4554/С-20/11.03-06, позивача проінформовано про те, що підстави для перерахунку пенсії в розмірі 90% сум грошового забезпечення на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду, від 01 лютого 2019 року у справі № 1340/6243/18 відсутні, чим категорично відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії в розмірі 90 % грошового забезпечення згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду, від 01 лютого 2019 року.

На думку позивача відповідач умисно ухиляється від виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду, від 01 лютого 2019 року, справа № 1340/6243/18, яке набрало законної сили 16 квітня 2019 року, а також ухвал Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 року, чим грубо та зухвало продовжує порушувати конституційні права позивача, на що Львівський окружний адміністративний суд, прямо вказав у мотивувальній частині рішення у справі № 1340/6243/18, та з цих наведених підстав зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.10.2018 року про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При прийнятті ухвали, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах

1. Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

2. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

4. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

5. Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

6. Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

7. Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

8. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу. Суд зазначає, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз. 3 резолютивної частини рішення суду, судом вирішено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 24.10.2018 року про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно у вказаному рішенні судом також встановлено, що:

«Проте, зменшення пенсії відповідача за вислугу років до 70 % грошового забезпечення, на думку суду, є протиправним, та таким, що в порушення ст.ст. 22, 58 Конституції України, звужує право позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеного чинним на момент її призначення законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 8 липня 2015 року у справі №732/48/15 та Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права позивача щодо встановлення з 01.01.2016 року при перерахунку розміру його раніше призначеної пенсії обмеження її розміру в межах 90%.

Отже, дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу зменшенням відсоткового розміру пенсії з 90 % на 70% вчинені не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб, що визначені Конституцією та законами України».

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як видно з матеріалів справи, та наданих відповідачем звітів про виконання судового рішення не свідчать про фактичне та повне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом (ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року по справі №1340/6242/18 є обов`язковим до виконання на всій території України, проте не виконується відповідачем.

Разом з цим, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Конституційний Суд України у Рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абз.10 п.9 мотивувальної частини).

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 п.п. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

В абз.3 п.п.6.3 п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 зроблено висновок, що положення ст. 267 КАС України визначають порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, тобто спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду". З огляду на це посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України», №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України», №1811/06, від 19.02.2009).

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області продовжує ухилятись від фактичного, повного й вчасного виконання рішення суду, а тому наявні підстави для застосування до керівника відповідача у цій справі штрафу у вигляді двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 372 КАС України визначено, що половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність фактичного, повного й вчасного виконання такого рішення.

А тому, з метою ефективного поновлення прав позивача та реального виконання рішення суду, клопотання представника позивача слід задовольнити частково, та накласти штраф на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 43940,00 грн. та зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 248, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача про накладення штрафу на керівника відповідача відповідального за виконання рішення та встановлення нового строку подання звіту за виконанням рішення в адміністративній справі задоволити частково.

Накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_2 штраф у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 43940,00 грн (сорок три тисячі дев`ятсот сорок гривень) за невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року у справі №1340/6243/18.

Половину штрафу у розмірі 21 970 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят) гривень стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), а іншу половину у розмірі 21 970 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят) гривень на користь Державного бюджету України.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання.

Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати у встановлений судом строк до 31 серпня 2020 року, звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 256 КАС України.

Ухвала складена в повному обсязі 10.07.2020 року.

Суддя Гавдик З.В.