Справа № 160/4933/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/4933/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 р. (суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі № 160/4933/20 за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулась до суду з адміністративним позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" в дохід Державного бюджету України 1700000 грн., яка складається із суми штрафу, застосованого постановою НКРЕП № 2646 від 06.12.2019, у розмірі 850000 грн., 1,5 % штрафу у розмірі 12750 грн., пені за 93 дні просточення сплати штрафу 12750 грн., враховуючи встановлені статтею 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», обмеження щодо суми штрафу та пені, нараховані у зв`язку із несплатою штрафу за відповідною постановою.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 р. позовну заву повернуто позивачеві на підставі пункту 8 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із її подачею до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього ж Кодексу.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати, справу направити для продовженння розгляду до суду першої інстанції. Скаржник вказує, що обставина оскарження відповідачем постанови НКРЕП № 2646 не є підставою, яка перешкоджає відкриттю провадження у справі із вимогою про стягнення штрафу та інших санкцій. Суд першої інстанції залишив поза увагою приписи абз. 2 частини 3 статті 5 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», відповідно до яких оскарження рішення Регулятора не зупиняє його виконання.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги. На думку відповідача, звернення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зважаючи на оскарження постанови НКРЕП № 2646 про застосування штрафу і відсутність судового рішення по суті спору, не відповідає приписам Кодексу адміністративного судочинства України, тому повернення позовної заяві здійснено судом першої інстанції законно та обгрунтовано.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався пунктом 8 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами цієї процесуальної норми передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частиною 5 статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону. За заявою суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф, Регулятор своїм рішенням має право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України. Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу. У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Таким чином, перебіг строку звернення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до суду із позовом про стягнення суми штрафу, визначеного відповідною постановою НКРЕКП, штрафу та пені за невиконання та/або несвоєчасне виконання постанови про накладення штрафу, починається після спливу 30-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідного рішення Регулятора.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, копія постанови НКРЕКП № 2646 про накладення штрафу отриманна Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" 26 грудня 2019 р. З 27 грудня 2019 р. почався 30-денний перебіг строку на оплату штрафу. Зважаючи на те, що останній день припадає на 25 січня 2020 р., який є суботою, тобто вихідним днем, останнім днем оплати штрафу є 27 січня 2020 р.

Таким чином, з 28 січня 2020 р. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг має право на звернення до суду за примусовим стягненням сум штрафу та пенії.

Крім того, частиною 2 статті 5 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що рішення Регулятора можуть бути оскаржені в судовому порядку. Оскарження рішень Регулятора не зупиняє їх виконання.

Як вбачається із наявних у справі матеріалів, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" оскаржило до суду постанову НКРЕКП № 2646 у лютому 2020 р., тобто після спливу 30-денного строку на оплату штрафу. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі №160/899/20, однак дія спірної постанови не зупинена, заходи забезпечення позову не вжиті.

Відсутність судового рішення у справі №160/899/20, яке набрало законної сили із висновком про правомірність/протиправність постанови НКРЕКП № 2646 на час вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом НКРЕКП про стягнення штрафу та пені, не є підставою для повернення позовної заяви.

Помилкове тлумачення норм процесуального права в частині початку відліку строку звернення до суду з позовом про стягнення суми, яке ґрунтується на рішенні суб`єкта владних повноважень, призвело до безпідставного повернення позовної заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляціній скарзі доводи є обгрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 р. в адміністративній справі № 160/4933/20 скасувати.

Адміністративну справу № 160/4933/20 за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про стягнення заборгованості направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 липня 2020 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя В.А. Шальєва

суддя А.А. Щербак