Справа № 620/1478/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1478/20 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Сорочка Є. О., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: 27 травня 2020 року) у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області в особі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області в особі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) про визнання протиправною та скасування постанови від 13.04.2020 р.; зобов`язання закінчити виконавче провадження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що останній у строки, визначені державним виконавцем, листом від 07.04.2020 року № 2500-0402-8/11310 повідомив відповідача, що Головним управлінням виплату пенсії в межах стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. На виконання рішення суду сума пенсії за один місяць в розмірі 2929, 84 грн виплачена в жовтні 2018 року. За період з 01.01.2018 р. по 31.05.2018 р. сума пенсії нарахована в розмірі 14649, 20 грн.

Також Головним управлінням поновлено виплату пенсії стягувачу шляхом включення в списки на виплату з жовтня 2018 року. До цього часу Головним управлінням проводиться фінансування пенсії щомісячно на розрахунковий рахунок в AT «Ощадбанк». Пенсія за період з 01.01.2018 р. по 31.05.2018 р. нарахована в загальній сумі 14649, 20 грн, проте не виплачена у зв`язку з тим, що згідно Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного

проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 р. (далі - Порядок № 365), суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Порядок № 365 є таким, що відповідає нормам Конституції України та нечинним не визнавався, але окремого порядку щодо здійснення соціальних виплат за минулий час Кабінетом Міністрів України до цього часу не прийнято.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного законодавчо врегульованого механізму, на думку апелянта, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.07.2020 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні у відповідача перебуває виконавчий лист № 825/2199/18, виданий 22.12.2018 р. Чернігівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України відновити виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії за віком з 01.01.2018 р. та здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30.06.2018 р.

Листом від 21.01.2019 р. боржником повідомлено про часткове виконання рішення суду, а саме боржником поновлено стягувачу пенсію яка виплачується з грудня 2018 року. Сума боргу за 01.01.2018 р. - 30.06.2018 р. становить 14649, 20 грн, але не виплачена.

22.01.2019 р. державним виконавцем складено акт про невиконання боржником рішення суду в повному обсязі.

26.07.2019 р. державним виконавцем направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

08.08.2019 р. ухвалою по справі № 825/2199/18 замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 825/2199/18 від 22.12.2018 р., а саме боржника Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

13.08.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

02.04.2020 р. до Головного управління Пенсійного фонду України направлено вимогу державного виконавця щодо виконання боржником рішення суду.

Листом від 07.04.2020 р. № 2500-0402-8/11310 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило про те, що стягувачу проводиться виплата пенсії з грудня 2018 року. Пенсія за період з 01.01.2018 р. по 31.05.2018 р. нарахована, але не виплачена, оскільки в постанові КМ України від 08.06.2019 р. № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

13.04.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100, 00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Посилаючись на п. 15 Порядку № 365, апелянт, між тим, не звернув уваги, що даний пункт регламентує поновлення виплат на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом даного спору є невиконання позивачем рішення суду, що є обов`язковим до виконання.

Відтак доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Щодо доводів позивача про те, що стягувач у даному виконавчому провадженні померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ., колегія суддів заважує, що предметом позову не є оскарження дій, бездіяльності чи рішень органу ДВС з цього питання, а тому оцінка положенням п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 колегією суддів не надається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У відповідності до ч. 3 ст. 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Керуючись ст.ст. 271, 287, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 330, 333 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області в особі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 330, 333 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя Є. О. Сорочко

(Повний текст постанови складено 09.07.2020 р.)