Справа № 160/7889/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 рокуСправа № 160/7889/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
представників позивача представників відповідача Корчака М.В., Бруснік Т.Г. Москалець Г.В., Птахіної А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 року відкрито провадження у справі №804/4663/18 (суддя Чорна В.В.).
22.10.2018 року адміністративна справа зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду з присвоєнням нового номеру №160/7889/18.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року провадження у справі №160/7889/18 відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року у справі №160/7889/18 призначено судову економічну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №66д від 06.02.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи, у зв`язку із переведенням судді Чорної В.В. до іншого суду та усуненням обставин, що викликали зупинення провадження у справі №160/7889/18.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №160/7889/18 розподілено судді Голобутовському Р.З.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 року адміністративну справу №160/7889/18 прийнято суддею до свого провадження та поновлено провадження у справі.
В обґрунтування позовної заяви в частині оскаржуваних податкових повідомлень-рішень зазначено про неправильне визначення відповідачем об`єкта та бази оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин. Зокрема вказується, що віднесення до товарної продукції, виробленої в межах первинної переробки позивача, неагломерованого залізорудного концентрату та, як наслідок, визначення з її урахуванням бази оподаткування є необґрунтованим, оскільки під час збагачення руди та виробництва такого виду товарної продукції відбувається якісна зміна мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури. До того ж позивач зазначає, що у 2015-2016 роках відповідно до норм законодавства об`єктом оподаткування при добуванні залізної руди є обсяг добутої подрібненої руди, оскільки з 01.01.2015 року операції з її збагачення не належать до первинної переробки і не можуть враховуватись під час визначення оподатковуваної продукції гірничого підприємства.
У відзиві на позовну заяву та поясненнях відповідач проти задоволення позову в частині оскаржуваних податкових повідомлень-рішень заперечує та зазначає, що первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини, як вид господарської діяльності гірничодобувного підприємства, включає сукупність операцій збирання (І етап), дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування) (ІІ етап), брикетування, збагачення фізико-хімічних методом (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), за виключенням агломерації/грудкування руди з термічною обробкою (ІІІ етап), агломерацію та збагачення фізико-хімічними методами (ІV етап) (п.п.14.1.150 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України). З огляду на наведені норми ПК України відносно етапу переробки, на якому відбуваються зміни фазової, кристалохімічноі структури та мінерального складу руди, об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами є обсяги товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що пройшли первинну переробку (переробку від сирої руди до неагломерованого магнетитового концентрату). Отже, об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин для позивача є обсяг неагломерованого залізорудного концентрату.
У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і просили задовольнити позовну заяву повністю.
Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, просили суд відмовити у його задоволенні.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини справи.
Видами діяльності позивача є: добування залізних руд (код КВЕД 07.10), будівництво інших споруд, н. в. і. у. (код КВЕД 42.99), діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами (код КВЕД 46.12), професійно-технічна освіта (код КВЕД 85.32), оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30), інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у. (код КВЕД 49.39), відновлення відсортованих відходів (код КВЕД 38.32).
За результатом поведеної перевірки складено Акт від 27.12.2017 №175/28-10-46-17/00190977 (далі за текстом - Акт перевірки).
Згідно з висновками зазначеного акту, перевіркою встановлено порушення ПРАТ «ЦГЗК»:
1) з податку на прибуток підприємства:
пп.14.1.27, пп.14.1.36, п.14.1.231 п.14.1 ст.14, пп.57.11.2 п.57.11 ст.57, пп.134.1.1 ст.134, п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137, п.138.2, п.138.4, п.138.5, п.138.8, пп.138.12.3 п.138.12 ст.138, пп.139.1.1, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.141.2.1 п.141.2 ст.141, п.144.3 ст.144, пп.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу, з урахуванням пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу (в редакції чинній на момент порушення, із змінами та доповненнями);
ст.1, 3, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями;
п.1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зі змінами та доповненнями;
розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186, п.3.10 «Методичних рекомендації щодо заповнення форм фінансової звітності», затверджених наказом Мінфіну від 28.03.2013 № 433,
в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 329376130 грн., у тому числі:
2013 рік - 31735344 грн.,
2014 рік - 60046164 грн.;
2015 рік - 15639266 грн.,
2016 рік - 216811858 грн., у тому числі у розрізі періодів: І квартал 2016 - 18136737 грн., півріччя 2016 - 47010934 грн., Три квартали 2016 - 136861971 грн., рік 2016 - 216811858 грн.,
півріччя 2017 - 5143498 грн., у тому числі: у розрізі періодів: І квартал 2017 - 2237313 грн., півріччя 2017 - 5143498 грн.
3) з плати за надра:
- Олександрійська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області:
пп.14.1.37, пп.14.1.112, пп.14.1.128, пп.14.1.150 п.14.1 ст.14, пп.252.3, п.252.5, п.252.6, п.252.7, п.252.16, п.252.18 ст.252, пп.263.2.1 п. 263.2, пп.263.5.1, п.п.263.5.2, п.263.5, пп.263.6.1, пп.263.6.9 п.263.6, пп.263.7.1 п.263.7 ст.263 Податкового кодексу, в результаті чого занижено податкові зобов`язання рентної плати за користування надрами за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 на суму 243 272 928,61 грн., в т.ч. по періодам: за IІІ квартал 2014 - 7173094,50 грн., за IV квартал 2014 - 11486951,10 грн., за І квартал 2015 - 11760683,96 грн., за ІІ квартал 2015 - 14089158,86 грн., за IІІ квартал 2015 - 15079022,00 грн., за IV квартал 2015 - 15078758,96 грн., за І квартал 2016 - 23690630,57 грн., за ІІ квартал 2016 - 30697194,08 грн., за IІІ квартал 2016 - 14469641,19 грн., за IV квартал 2016 - 14340986,09 грн., за 1 квартал 2017 - 57028671,18 грн., за 2 квартал 2017 - 28378136,12 грн.;
в т.ч. по родовищам:
по Петрівському родовищу - 175148913,30 грн. (за 3кв.-4кв.2014 - 15561144,70 грн., 2015 -43482414,00 грн., 2016 - 57978595,19 грн., 1кв.-2кв.2017 - 58126759,41 грн.);
по Артемівському родовищу - 68124015,31 грн. (3кв.-4кв.2014 - 3098900,90 грн., 2015 -12525209,78 грн., 2016 - 25219856,74 грн., 1кв.-2кв.2017 - 27280047,89 грн.).
- Криворізька північна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області:
пп.14.1.37, пп.14.1.112, пп.14.1.128, пп.14.1.150 п.14.1 ст.14, пп.252.3, п.252.5, п.252.6, п.252.7, п.252.16, п.252.18 ст.252, пп.263.2.1, п.263.2, пп.263.5.1, пп.263.5.2 п.263.5, пп.263.6.1, пп.263.6.9, п.263.6, пп.263.7.1 п.263.7 ст.263 Податкового кодексу, в результаті чого занижено податкові зобов`язання рентної плати за користування надрами за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 на суму 300836934,73 грн., в т.ч. по періодам: IІІ квартал 2014 року на суму 14756359,94 грн., IV квартал 2014 - 14800259,79 грн., І квартал 2015 - 15604897,57 грн., ІІ квартал 2015 - 18630372,47 грн., IІІ квартал 2015 - 17530227,28 грн., IV квартал 2015 - 20154067,95 грн., І квартал 2016 - 20864061,97 грн., ІІ квартал 2016 - 32585318,53 грн., IІІ квартал 2016 - 24241893,40 грн., IV квартал 2016 - 21343507,99 грн., І квартал 2017 - 63238420,47 грн., ІІ квартал 2017 - 37087547,37 грн.,
в т.ч. по родовищам:
- по Родовищу «Велика Глеюватка» на суму 190953871,5 грн. (2014 - 19776192,07 грн., 2015 - 44690987,96 грн., 2016 - 60268309,3 грн., 2017 - 66218382,16 грн.);
- поле шахти Орджонікідзе на суму 109883063,2 грн. (2014 - 9780427,66 грн., 2015 -27228577,31 грн., 2016 - 38766472,58 грн., 2017 - 34107585,68 грн.).
4) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:
пп.266.3.1 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп.266.6.1 п.266.6, пп.266.7.5 266.7 ст. 266 Податкового кодексу, а саме:
- Олександрійська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області: не подання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС (Петрівське відділення) за місцезнаходженням об`єктів оподаткування на 2015 рік; не обчислення, не утримання та не перерахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2015 рік за місцезнаходженням об`єктів (нежитлової нерухомості) оподаткування, в результаті чого донараховано (збільшено) грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 9478,48 грн.;
- Криворізька північна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області: не подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Криворізької північної ОДПІ за місцезнаходженням об`єктів оподаткування нежитлової нерухомості по Тернівському, Жовтневому та Саксаганському районам м.Кривого Рогу, Криворізькому району за 2015; не обчислення, не утримання та не перерахування сум податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки у 2015 році за місцезнаходженням об`єктів оподаткування нежитлової нерухомості, в результаті чого донараховано (збільшено) грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно на загальну суму 385256,36 грн.
5) з Єдиного внеску:
- неповне нарахування та сплату підприємством єдиного внеску в сумі 4997787,95 грн., за умови застосування понижуючого коефіцієнту до ставки єдиного внеску, у т.ч. за: липень 2015 року - 2666755,68 грн., серпень 2015 року - 2331032,27 грн.;
- заниження єдиного внеску внаслідок безпідставного застосування понижуючого коефіцієнта до ставок єдиного внеску при наявності застрахованих осіб, яким на протязі квітня-грудня 2015 року здійснювалось донарахування сум єдиного внеску до розміру мінімальної заробітної плати, на суму 19771378,29 грн., у т.ч.: квітень 2015 - 2348350,89 грн.; травень 2015 - 3390730,36 грн.; червень 2015 - 2432253,68 грн.; вересень 2015 - 2291710,95 грн.; жовтень 2015 - 2884446,74 грн.; листопад 2015 - 2485055,85 грн.; грудень 2015 - 3938829,82 грн.
6) з екологічного податку:
- Криворізька північна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області:
- Криворізька південна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області:
пп.14.1.57, пп 14.1.230 п.14.1 ст.14, пп.240.1.2 п.240.1 ст.240, п.245.5 ст.245, п.249.5 ст.249 Податкового кодексу та ст.1, ст.72, ст.74, ст.49 Водного кодексу України від 06.06.1995 № 213/95-ВР (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ПрАТ» ЦГЗК»:
завищено податкові зобов`язання з екологічного податку за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти при використанні водного об`єкту - р. Інгулець у сумі 4612299,51 грн., у тому числі: за IV квартал 2013 - 287099,23 грн, за І квартал 2014 - 563014,91 грн., за IV квартал. 2014 - 654401,51 грн., за І квартал 2015 - 433454,45 грн., за IV квартал 2015 - 294037,01 грн., за І квартал 2016 - 1034923,89 грн., за IV квартал 2016 - 227942,98 грн., за І квартал 2017 - 1117425,54 грн.;
занижено податкові зобов`язання з екологічного податку за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти при використанні водного об`єкту - балки Свистунова у сумі 7676286,50 грн., у тому числі: за IV квартал 2013 - 379499,36 грн., за І квартал 2014 - 586492,96 грн., за ІІ квартал 2014 - 475508,48 грн., за ІІІ квартал 2014 - 533887,23 грн., за IV квартал 2014 - 491777,17 грн., за І квартал 2015 - 554438,27 грн., за ІІ квартал 2015 - 523335,14 грн., за ІІІ квартал 2015 - 511185,98 грн., за IV квартал 2015 - 494266,40 грн., за І квартал 2016 - 667935,26 грн. , за ІІ квартал 2016 - 572665,95 грн., за ІІІ квартал 2016 - 619357,25 грн., за IV квартал 2016 - 524759,51 грн., за І квартал. 2017 - 658492,0 грн., за ІІ квартал 2017 - 574462,71 грн.;
На підставі висновків, викладених в акті перевірки Офісом великих платників податків ДФС України було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
З урахуванням виділених в окреме провадження матеріалів справи судом встановлюються обставини щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.п. 252.1.1 п. 252.1 ст. 252 ПК України платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.
Згідно з п. 252.3 ст. 252 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать:
обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;
обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл.
З урахуванням змін, внесених до п.п. 252.3 п.252.3 ст. 252 ПК України Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать:
обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;
обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл;
обсяг товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється під час виконання робіт, для проведення яких необхідно отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у тому числі під час виконання робіт в акваторіях водних об`єктів.
При цьому, відповідно до пп.14.1.37 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність гірничого підприємства з видобування корисних копалин для цілей розділу IX цього Кодексу - діяльність гірничого підприємства, яка охоплює процеси добування та первинної переробки корисних копалин.
Правовий аналіз наведених нормативних положень у їх сукупності дає суду підстави для висновку, що об`єктом оподаткування плати за користування надрами є не лише обсяг видобутих корисних копалин (мінеральної сировини), але й обсяг корисних копалин (мінеральної сировини), що утворюється у результаті виконання первинної переробки незалежно від того, хто проводить таку первинну переробку - платник податків самостійно або інші особи на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №804/4526/18.
Визначення первинної переробки наведене у п.п. 14.1.150 п. 14.1 ст. 14 ПК України, де зазначено, що первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини як вид господарської діяльності гірничого підприємства включає сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), за виключенням агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію, та збагачення фізико-хімічними методами, а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм).
Відтак, не належить до первинної переробки сировина, яка збагачена фізико-хімічним методом з якісною зміною мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури та продукція, що пройшла операції агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію та збагачення фізико-хімічними методами.
Як видно з матеріалів справи та не заперечується сторонами, основним видом діяльності позивача є добування залізної руди. Сировиною для виготовлення залізорудної продукції є залізничні кварцити, які позивач видобуває на території Глеюватського, Петровського та Артемівського родовищ, а також шахти імені Орджонікідзе.
Виробничий цикл із добування корисних копалин позивача включає, зокрема, видобування руди, її дроблення, збагачення та виробництво окатишів.
Визначаючи концентрат залізорудний неагломерований (створений на етапі збагачення залізної руди) в якості кінцевого етапу первинної переробки (для цілей п.п. 14.1.150 п. 14.1 ст. 14 ПК України) контролюючий орган виходив із незмінності кристалохімічної структури, мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану та всіх етапах видобування корисних копалин до стадії створення такого концентрату.
Вказані висновки контролюючого органу підтверджуються (обґрунтовуються) наступними доказами:
- листом Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 08.11.2018 № 01-13/146р;
- низкою індивідуальних податкових консультацій, наданих органами ДПС позивачу та іншим платникам податків;
- судовими рішеннями адміністративних судів у справах № 816/901/17 та 804/4526/18;
- посиланнями на рішення робочої групи при Державній фіскальній службі України (протокол від 12.08.2019).
Розглядаючи вказані докази відповідача, суд виходить із такого.
Частиною 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).
З урахуванням викладеного, зважаючи на той факт, що предмет розгляду цієї справи стосується технічних та технологічних особливостей видобування корисних копалин та змінюваності протягом таких процесів їх кристалохімічної структури, мінеральних форм, та агрегатно-фазового стану, зокрема, на етапі збагачення, належними та допустимими доказами є ті, які підтверджують/спростовують вплив фізико-хімічних методів збагачення корисних копалин на їх кристалохімічну структуру, мінеральні форми, та агрегатно-фазовий стану.
У листі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 08.11.2018 № 01-13/146р зазначено, що збагачувальні фабрики ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» виробляють залізорудний комбінат послідовно за трьома основними етапами - видобуток руди, дроблення руди, збагачення руди, виробництва концентрату неагломерованого. Також зроблений висновок, що на всіх вказаних етапах переробки залізничної руди в залізорудний концентрат не відбувається зміни мінеральних форм корисних копалин (руди), їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури.
Суд розцінює такий лист як неналежний та недопустимий доказ на підтвердження факту відсутності зміни мінеральних форм корисних копалин (руди), їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури виходячи із того, що такий лист не містить жодних обґрунтувань та мотивацій, які надали б можливість дійти такого висновку.
Зокрема, у листі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка»:
не міститься будь-яка інформація про проведений аналіз структури, форми та стану корисної копалини до та після проведення процедури збагачення, які методи аналізу та обладнання використовувалися;
не проаналізовано виробничого обладнання, яке використовується позивачем на відповідному етапі видобутку корисних копалин, його впливу (фізичними та хімічними методами) на такі копалини;
не вказано жодних джерел отримання інформації про господарську діяльність позивача та, зокрема, відповідні технічні засоби, які останнім використовуються;
не вказано про наявність спеціальних знань у осіб, які готували такий лист із відповідними висновками.
Крім того, контролюючим органом порушено вимоги ПК України в частині належності форми джерела інформації, яка має стосуватися предмета оскарження.
Так, відповідно до ст. 84 ПК України у разі, коли для вирішення питань, що мають значення для здійснення податкового контролю, необхідні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, економіки та в інших галузях проводиться експертиза.
Експертиза призначається за заявою платника податків або за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, в яких зазначаються:
підстави для залучення експерта;
прізвище, ім`я та по батькові експерта;
реквізити платника податків, стосовно якого здійснюється податковий контроль;
питання, поставлені до експерта;
документи, предмети та інші матеріали, які подаються на розгляд експерта.
З урахуванням викладеного, з метою дослідження питання щодо зміни мінеральних форм корисних копалин (руди), їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури контролюючим органом мала бути призначена експертиза. Вказані дії відповідачем не здійснені. Лист Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 08.11.2018 № 01-13/146р не є експертним висновком.
До того ж клопотання щодо призначення судової експертизи контролюючим органом не подавалося протягом усього розгляду судової справи.
До того ж, на аркуші 5 вказаного висновку зазначено, що визначення процесів, які належать до первинної переробки (збагачення) мінеральної сировини, передбачає наявність спеціальних технічних знань в гірничодубувній галузі та не належить до компетенції судового експерта - економіста.
Відтак, такий експертний висновок не є належним та допустимим доказом у цій справі.
Розглядаючи питання щодо доказового значення індивідуальних податкових консультацій, наданих контролюючим органом та проведених внутрішніх організаційних заходів - робочих груп, суд виходить із наступного.
Функції контролюючих органів визначені ст. 19-1 ПК України, Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 № 236, та Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 № 227, та не містять у своєму складі повноважень щодо надання висновків з технічних питань, зокрема, в гірничодобувній галузі.
Відтак, індивідуальні податкові консультації та посилання на рішення робочої групи при Державній фіскальній службі України (протокол від 12.08.2019) не є належними та допустимими доказами у цій справі.
Посилання відповідача на судові рішення в адміністративних справах № 816/901/17 та 804/4526/18 є нерелевантним в аспекті спірних правовідносин.
Так, предметом розгляду вказаних адміністративних справ є скасування індивідуальних податкових консультацій, виданих не позивачу, а іншим платникам податків. В останніх не розглядалося питання щодо впливу технології збагачення на зміну мінеральних форм корисних копалин (руди), їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури. Зокрема, в межах адміністративної справи №804/4526/18 розглядалося питання щодо можливості віднесення до первинної переробки продукції, отриманої внаслідок декількох стадій дроблення, а не збагачення.
До того ж ухвалою Верховного Суду визнано нечинними постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 року у справі № 816/901/17, а провадження у справі закрито.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що докази, покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не є належними та допустимими на підтвердження факту незмінності кристалохімічної структури, мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану на етапі збагачення.
У той же час, позивачем надано копію експертного висновку Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» від 13.05.2013 № 01/01-303/3, в межах якого досліджувалося питання щодо якісної зміни стану та їх форм в результаті застосування технології збагачення руд, зокрема, на ПАТ «Центральний ГЗК».
За наслідками такого дослідження встановлено, що:
- процес збагачення магнетитових кварцитів Кривбасу розділяється на два основних види - первинне (попереднє) та глибоке;
Достовірність вказаного експертного висновку відповідачем не оспорювалася, будь-яких зауважень щодо необґрунтованості дослідження та його висновків не висловлювалось.
Також у рамках вказаного спору в судовому засіданні 26.05.2020 року допитано у якості свідка ОСОБА_1 .
Так, за наслідком поставлених свідку питань встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду заступника начальника цеху фабрики по якості і технологіям ПрАТ «ЦГЗК» з 1999 року, у зв`язку з цим пояснив, що переробка на підприємстві складається з видобутку мінеральної сировини і наступної її переробки. Так, наприклад є такі підприємства, які видобувають мінеральний продукт без наступної переробки та збагачення, це називається добича, у той час як у випадку ПрАТ «ЦГЗК» добута руда не містить такої кількості заліза, щоб її одразу пустити на переробку, тому її подрібнюють, збагачують і видобувають корисний продукт. На ПрАТ «ЦГЗК» є чотири етапи очистки:
4) Виробництво окатишів.
На третьому етапі зерно, яке не має жодних властивостей, пропускають через магнітне поле, після чого воно отримує свій заряд, тобто після проходження магнітного поля в нього з`являються властивості, які згодом можна видобути. Глибоке збагачення - це коли сировина містить корисний компонент, але його вмісту недостатньо для того, щоб проводити з ним якісь операції, тому виникає необхідність приростити цей компонент, тобто вилучити цей компонент, збагатити його.
Отже, свідком підтверджено той факт, що позивачем здійснюється не лише первинна переробка мінеральної сировини, а й проводиться повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення.
З урахуванням наданих позивачем доказів видно, що під час етапу збагачення відбуваються зміни мінеральної форми корисних копалин, їх кристалохімічної структури, тобто процеси, які не включаються до визначення первинної переробки підпунктом 14.1.150 ПК України.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з вимогами ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той же час, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.
З огляду на викладене, позовна заява ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 02 липня 2020 року.

Суддя Р.З. Голобутовський