Справа № 420/3634/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3634/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» з позовною заявою до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500070/2020/000032/2 від 04.03.2020 року, картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500070/2020/00130 від 04.03.2020 року.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією містилися розбіжності та відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що було підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

07 вересня 2015 року між ТОВ «Таврія-В» (покупець) та Компанією «GUANGZHOU YUEHUA SHOES CO.,LTD» (Китай) (продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт на поставку товару №185, за яким продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому контракті, передавати у власність покупцеві товари, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, приймати та оплачувати товар. Товар, що поставляється, має бути виготовлений і поставлений в повній відповідності з вимогами та умовами контракту, і по цінах, вказаними в Специфікаціях до цього контракту, які є невід`ємною частиною (аркуші справи 47-54).

Відповідно до п. 2 вказаного контракту, загальна сума контракту складає суму всіх специфікацій, які будуть підписані сторонами впродовж терміну дії цього контракту. Вартість одиниці товару вказана в специфікаціях до цього контракту. Ціна товару розуміється згідно умов FOB-CHIWAN (відповідно до «Інкотермс-2010») і включає вартість завантаження товару у продавця, вартість всіх митних формальностей в країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість тари, вартість пакування та маркування товару, не включаючи податки і мита на територію України. Найменування, ціна і кількість товару, що поставляється, узгоджується сторонами в специфікаціях, які підписуються на кожну окрему партію товару і є невід`ємними частинами цього контракту. Зміна ціни товару в ході виконання контракту узгоджується сторонами додатково. Одностороння зміна ціни на узгоджену сторонами партію товару забороняється.

Відповідно до умов зазначеного контракту на митну території України поставлений товар: взуття з підошвою та верхом з полімерних матеріалів, вага брутто - 18895 кг, вага нетто 16599 кг, ціна товару 83950,56 USA.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 04.03.20120 року декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана митна декларація №UA500070/2020/208334, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту №185 від 07 вересня 2015 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, зовнішньоекономічний контракт №185 від 07.09.2015 року, пакувальні листи б/н від 14.01.2020 року, рахунок-фактуру (інвойс) РІ1909022 від 14.01.2020 року, коносамент WMS20010619 від 21.01.2020 року, автотранспортні накладні №53346, №53348, №53349 від 03.03.2020 року, декларація про походження товару РІ1909022 від 14.01.2020 року, банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 21.10.2019 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару SIEV0003853 від 22.02.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 22.04.2016 року, №2 від 01.11.2017 року, №3 від 01.11.2018 року, специфікація №5 від 24.09.2019 року, копії митних декларацій країни відправлення від 15.01.2020 року №60100519, №60100543, №60100565.

Проте, за результатами розгляду декларації від 04.03.2020 року №UA500070/2020/208334, та доданих до неї документів, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500070/2020/00130 від 04.03.2020 року (аркуші справи 31-32).

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:1) у п. 4.2.4 Контракту №185 від 07.09.2015 року передбачено надання сертифікату походження товару, однак до митного оформлення цей документ не надавався; 2) в митних деклараціях країни відправлення вказано коди товару: , , однак в поданої ЕМД вказано інший код товару ; 3) в банківському платіжному документі вказано інвойс №РІ1909022 від 24.09.2019 року, в ЕМД вказана інша дата, а саме 14.01.2020 року.

Декларанту запропоновано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад митної декларації країни відправлення.

В позовній заяві позивач зазначає, що ТОВ «Таврія-В» на вимогу митного органу надіслано електронне повідомлення №04/03 від 04.03.2020 року про неможливість надання додаткових документів.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

При розгляді документів, які були додатково надані, було встановлено, що в наданому до митного оформлення Висновку відсутній аналіз ринкової вартості імпортованих подібних (аналогічних) товарів у проміжок часу наближений до дати ввезення оцінюваних товарів на митну територію України, не міститься посилання на незалежні джерела інформації щодо вартості аналогічних (подібних) товарів з урахуванням якості товару, споживчих властивостей, країни походження товару та умов зовнішньоекономічного контракту відповідно до якого товар переміщується на адресу одержувача. Крім того, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 Митного кодексу України.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митними деклараціями документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, які позивачем оскаржені до суду в цій справі.

Товар декларантом розмитнений зі сплатою митних платежів, визначених митним органом та випущений у вільних обіг з наданням гарантій у відповідності до Митного кодексу України.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки за ціною договору, неправомірними, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такою, що підлягає скасуванню, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митних органів контракт, в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, умов поставки, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані прас-листа, пакувального листа не суперечать один одному та відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості, умов поставки товару, тощо.

Щодо тверджень митних органів про ненадання позивачем сертифікату походження товару, як це передбачено у п. 4.2.4 Контракту №185 від 07.09.2015 року, суд звертає увагу, що позивачем надано до митного органу декларацію про походження товару РІ1909022 від 14.01.2020 року, яка підтверджує походження товару, поставленого за Контрактом №185 від 07.09.2015 року.

Щодо зазначення в митних деклараціях країни відправлення кодів товару: , , при тому, що в поданій ЕМД вказано інший код товару , суд звертає увагу на наступне.

З пояснень позивача в позовній заяві вбачається, що перед подачею митної декларації декларантом було здійснено фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, та декларант дійшов висновку, що товар, що декларувався за митною декларацію більш відповідає коду , ніж коду вказаному у митній декларації країни відправлення . При цьому, обрання декларантом іншого коду при декларуванні товару, ніж той, що вказаний у експортній митній декларації ніяк не впливало на розмір митних платежів, оскільки обидва коди та ) передбачають сплату однакової ставки мита 10%.

Щодо товарного коду , вказаного продавцем, у МД країни відправлення даний код є технічною помилкою, оскільки такого коду взагалі не існує в класифікації УКТ ЗЕД.

Щодо зазначення в банківському платіжному документі б/н від 21.10.2019 року інвойсу №РІ1909022 від 24.09.2019 року, в ЕМД вказана інша дата, а саме 14.01.2020 року, суд звертає увагу, що позивачем в позовній заяві зазначено про те, що виданню остаточного рахунку-фактури (інвойсу) №РІ1909022 від 14.01.2019 року передувало видання продавцем попереднього інвойсу (проформи інвойсу) №РІ1909022 від 24.09.2019 року, дата якого і вказана у розділі Details of payment SWIFT документів від 21.02.2020 року.

При цьому, банківський платіжний документ, б/н від 21.10.2019 року містить всі необхідні реквізити, зокрема номер і дату контракту, номер і дату специфікації, номер інвойсу, печатки банківської установи, необхідні для ідентифікації платежу за даною поставкою імпортованого товару за Контрактом №185 від 07.09.2015 року.

Суд також звертає увагу, що окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (65091, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, буд. 14, ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500070/2020/000032/2 від 04.03.2020 року, картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500070/2020/00130 від 04.03.2020 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500070/2020/000032/2 від 04.03.2020 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500070/2020/00130 від 04.03.2020 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (65091, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, буд. 14, ) сплачений судовий збір у розмірі 4204 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.