Справа № 240/12522/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12522/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

13 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2019 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" про застосування заходів реагування.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

12 травня 2020 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

07 липня 2020 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Причини неявка суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 07 липня 2020 року було прийнято протокольну ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що відповідно до наказу №597 від 06.12.2019 року уповноваженою особою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області в період з 09.12.2019 року по 10.12.2019 року була проведена позапланова перевірка Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" на предмет дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. За результатами перевірки складено акт перевірки №520 від 10.12.2019 року, в якому зазначені виявлені порушення, а саме:.

1) приміщення навчальних корпусів №2, №3 та навчально-виробничих майстерень не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 (порушено пункт 1.2 розділу V ППБУ);

2) дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) корпусу №2 та будівлі, в якій розміщено гуртожиток та корпус №1, не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено пункт 2.5 розділу III ППБУ);

3) знижено клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, які відокремлюють приміщення електрощитової та приміщення вентиляційної, що розташовані у підвальному поверсі будівлі, в якій розміщено гуртожиток та корпус №1 (порушено пункти 2.3 розділу III та 1.24 розділу IV ППБУ);

4) коридори та сходові клітки будівлі, в якій розміщено гуртожиток та корпус №1 не забезпечені евакуаційним освітленням (порушено пункт 2.31 розділу III ППБУ);

5) відсутній захист будівлі, в якій розміщено гуртожиток та корпус №1 від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ EN 62305:2012 «Блискавкозахист» (порушено пункт 1.21 розділу IV ППБУ).

Оскільки, вказані порушення створюють загрозу життю та здоров`ю учні та працівників Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що особливості виявлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки та постійне масове скупчення людей в навчальному закладі (учнів та працівників) створює реальну загрозу життю та здоров`ю цих людей, а тому є підстави для заборони подальшої експлуатації будівель Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище", в яких розміщені гуртожиток та навчальні корпуси, що знаходяться за адресою: вул.Пушкіна,47/37 м.Новоград-Волинський Житомирської області, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної небезпеки, що перелічені в акті перевірки №520 від 10.12.2019року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. N 1052 здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і яка реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Частиною 1 ст. 8 Закону № 2245-III регламентовано, що суб`єкт господарської діяльності зобов`язаний вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу.

У статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон № 877-V) зазначено, що державний нагляд (контроль)- діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 877-V передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

При цьому, згідно з ч.5 ст.4 даного Закону, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу цивільного захисту України запобігання виникненню надзвичайних ситуацій- комплекс правових, соціально-економічних, політичних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, проведення оцінки рівнів ризику, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних моніторингу, експертизи, досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків. Засоби протипожежного захисту - технічні засоби, призначені для запобігання, виявлення, локалізації та ліквідації пожеж, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних факторів пожежі. Засоби цивільного захисту - протипожежна, аварійно-рятувальна та інша спеціальна техніка, обладнання, механізми, прилади, інструменти, вироби медичного призначення, лікарські засоби, засоби колективного та індивідуального захисту, які призначені та використовуються під час виконання завдань цивільного захисту.

Пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.

Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (ч.2 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).

Положеннями ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 цього Кодексу передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

За правилами ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Згідно з ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що у разі встановлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються виключно за рішенням адміністративного суду.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Аналізуючи доводи апелянта, щодо відсутності підстав для застосування заходів реагування шляхом заборони подальшої експлуатації будівель Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище", в яких розміщені гуртожиток та навчальні корпуси, що знаходяться за адресою: вул.Пушкіна,47/37 м.Новоград-Волинський Житомирської області, оскільки відповідачем частково усунуто виявлені порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з Акту перевірки № 520 від 10.12.2019, в результаті проведення позивачем перевірки Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" виявлено 5 недоліки в організації пожежної безпеки.

З характеру порушень, встановлених актом перевірки, та які не усунуті на час розгляду справи, останні є суттєвими, оскільки можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища і як наслідок можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

При цьому, вказані порушення не є формальними та стосуються суттєвих недоліків у протипожежній системі підприємства, що у свою чергу унеможливлює забезпечити безпеку працівників, в разі виникнення пожежі чи іншої надзвичайної ситуації.

Доводи відповідача про те, що ним частково усунуто виявлені позивачем у ході перевірки порушення, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки повного усунення всіх виявлених порушень Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" не здійснено, що свідчить про наявність небезпеки для життя і здоров`я людей.

Отже, зважаючи на те, що із виявлених позивачем п`ятьох недоліків, відповідачем усунуто лише три, колегія суддів вважає, що зупинення роботи Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" є пропорційною та повною мірою реагування з огляду на виявлені порушення.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що станом на 19 березня 2020 року училищу для усунення порушень правил пожежної безпеки України виділено 377 тис.145 грн., у зв`язку з чим училище зможе усунути виявлені порушення протягом місяця.

Проте, відповідачем до суду не надано жодного доказу в підтвердження вказаних доводів.

Між тим, колегія суддів зазначає, що зупинення роботи навчального закладу є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Вчинення дій спрямованих на усунення виявлених порушень не означає факт їх безпосереднього усунення.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відтак, відповідач не позбавлений можливості у встановленому порядку звернутися з заявою про скасування заходів реагування після усунення всіх виявлених порушень у сферах техногенної та пожежної безпеки.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості та правомірності заявлених позовних вимог щодо в частині застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді заборони подальшої експлуатації будівель Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище", в яких розміщені гуртожиток та навчальні корпуси, що знаходяться за адресою: вул.Пушкіна,47/37 м.Новоград-Волинський Житомирської області, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної небезпеки, що перелічені в акті перевірки №520 від 10.12.2019 року.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, в травні 2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про повернення надлишку сплаченого судового збору. Разом з вказаною заявою апелянт надав платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 3153 грн., тобто на 271,50 грн. більше, ніж встановлено законом.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що апелянт сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що сума надміру сплаченого судового збору у розмірі 271 грн. 50 коп. слід повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року - без змін.

Клопотання Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" про повернення надміру сплаченого судового збору задовольнити.

Повернути Державного навчального закладу "Новоград-Волинське вище професійне училище" суму надміру сплаченого судового збору в розмірі 271 ( двісті сімдесят одну гривню) 50 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №240/12522/19

.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.