Справа № 420/7190/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7190/19

Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М. Дата і місце ухвалення: 30.04.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3729/7 від 25.10.2019р. «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.»;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, яка полягає у несвоєчасному, з порушенням строків, визначених частиною третьою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», розгляді та вирішенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19 на рішення та дії державного реєстратора Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Потоп Н.В. щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу СТ «Пресобудівник», а також в ігноруванні Міністерством юстиції України доводів на підтвердження протиправності дій державного реєстратора, що викладені скарзі ОСОБА_1 від 07.08.2019р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19;

- зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 07.08.2019р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19, у строки, визначені ст.20 Закону України «Про звернення громадян», із застосуванням строку, застосовних до скарг, які не потребують додаткового вивчення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.07.2019р. державним реєстратором Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Потоп Н.В., з порушенням ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», було внесено зміни до відомостей про юридичну особу СТ «Пресобудівник», членом якої є ОСОБА_1 . Вважаючи порушеними свої права відповідними діями державного реєстратора Шпонька С.Л. 07.08.2019р. звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора. Однак, тільки 25.10.2019р. відповідачем було видано наказ №3729/7 «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.», тобто з порушенням строку, передбаченого ст.20 Закону України «Про звернення громадян». Позивач вважає необґрунтованими посилання відповідача в оскаржуваному наказі в якості підстави для відмови в задоволенні скарги на те, що ОСОБА_1 не були викладені обставини на обґрунтування своїх вимог, оскільки скаржником у своїй скарзі наведено детальне мотивування своїх вимог на трьох аркушах. Міністерством юстиції України, надаючи правову оцінку діям державного реєстратора, не враховано відсутність при здійсненні реєстраційної дії щодо внесення зміни до відомостей про юридичну особу СТ «Пресобудівник» обов`язкового для об`єднання громадян документу реєстру осіб (громадян), які брали участь у засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи. Замість вказаного документу було надано додаток до протоколу №3/2019 з назвою «Реєстр садоводів СТ «Пресобудівник», які висловили недовіру та наполягають звільнити ОСОБА_2 з посади керівника та голови правління у зв`язку з порушенням п.4.4.1 та п.4.5.2 Статуту» від 16.06.2019р., який частково підписано членами товариства, а частину підписів було підроблено. Однак, державний реєстратор не зупинила розгляду документів, поданих для державної реєстрації, та здійснила реєстраційні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 30.04.2020р. та прийняти нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції зобов`язаний був встановити чи дотриманні відповідачем встановлені законом строки розгляду скарги позивача, чи наявне у скарзі позивача на дії державного реєстратора викладення обставин, якими скаржник обґрунтовував свої вимоги, чи обґрунтоване твердження відповідача про відсутність викладення у скарзі від 07.08.2019р. зазначених обставин, чи досліджені відповідачем доводи скарги позивача, а також чи містило рішення відповідача обґрунтовану відповідь по суті доводів скарги. Однак, судом першої інстанції не розглянуто позовні вимоги ОСОБА_1 з підстав, зазначених у позові, а здійснено оцінку пакету документів, наданого державному реєстратору для проведення державної реєстрації змін відомостей про СТ «Пресобудівник» та фактично розглянуто скаргу на дії державного реєстратора замість Міністерства юстиції України.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що відповідачем скарга позивача по суті не розглядалася, оскільки визнана такою, що не відповідає вимогам закону. А відтак, у суду не було підстав для висновку про обґрунтованість встановлення Міністерством юстиції України надання державному реєстратору СТ «Пресобудівник» для державної реєстрації необхідного пакету документів.

Посилається апелянт і на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що Міністерство юстиції України не надсилало на адресу ОСОБА_1 повідомлення від 12.09.2019р. про продовження строку розгляду скарги від 07.08.2019р. Крім того, зважаючи на доводи відповідача про необґрунтованість скарги та невідповідність її вимогам ч.5 ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відсутня потреба у продовженні строку розгляду скарги.

Також, апелянт посилається на те, що в рамках даної справи ОСОБА_1 не намагався довести суду, що частина підписів реєстру недовіри керівнику та голові правління СТ «Пресобудівник» ОСОБА_2 була підроблена. Позивач намагався довести суду, що цей довід був наявний у скарзі та мав бути перевірений Міністерством. При зверненні до суду позивач просив зобов`язати відповідача повторно розглянути скаргу і мав правомірне очікування, що суд не буде оцінювати обґрунтованість доводів самої скарги, адресованої Міністерству, а лише з`ясує факт наявності відповідних доводів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в порядку ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», 15.08.2019р. до Міністерства юстиції України надійшла скарга члена СТ «Пресобудівник» Шпоньки С.Л. від 07.08.2019р., в якій позивач просив:

- провести перевірку правомірності вчиненої дії державним реєстратором Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Потоп Наталією Володимирівною, а у разі наявності порушень притягнути до відповідальності згідно чинного законодавства;

- скасувати дію щодо внесення змін до відомостей про СТ «Пресобудівник» () від 02.07.2019р. №3002711, вчинену державним реєстратором Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Потом Наталією Володимирівною.

У вказаній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що за відсутності реєстру членів СТ «Пресобудівник», які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи - загальних зборах, державний реєстратор зобов`язана була відмовити у внесені змін про юридичну особу (зміна керівника) у зв`язку з недодержанням вимог п.3 та п.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»; за наявності у реєстрі недовіри 62 осіб, що не є членами СТ «Пресобудівник» (навіть якщо, внаслідок помилки, цей реєстр було сприйнято за реєстр загальних зборів) державний реєстратор зобов`язана була відмовити у внесені змін про юридичну особу з підстав недодержання статутних вимог, а саме: п.4.2.3 (повноважність зборів за наявності більш ніж 50 % членів), п.4.2.9 (абсолютна заборона передачі голосу, в тому числі і родичам), п.4.2.13 (призначення керівника виключно повноважними Загальними зборами).

26.09.2019р. Комісія з питань розгляду скарг у сфері держаної реєстрації підготувала висновок, в якому рекомендувала відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р. щодо СТ «Пресобудівник» на підставі пункту 1 частини 8 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» - у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті, а саме: відсутнє викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Наказом Міністерства юстиції України №3729/7 від 25.10.2019р., на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері держаної реєстрації від 26.09.2019р., відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р. щодо СТ «Пресобудівник» у зв`язку з відсутністю викладених обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного наказу Міністерства юстиції України, а також з правомірністю дій відповідача щодо несвоєчасного, з порушенням строків, визначених частиною третьою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», розгляду та вирішення скарги від 07.08.2019р., ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, визнав обґрунтованими висновки Міністерства юстиції України, що подана позивачем скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», у зв`язку з чим наявні підстави, передбачені пунктом 1 частини 8 статті 34 Закону, для відмови в її задоволенні.

Також, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 на порушення Міністерством юстиції України строків розгляду його скарги, передбачених чинним законодавством, зазначивши, що Міністерство юстиції України листом від 12.09.2019р. №5118/19.2.3/46-19 повідомило ОСОБА_1 про продовження строку розгляду скарги від 07.08.2019р.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями Закону України ««Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003р. №755-IV (далі - Закон №755-IV) та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128).

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 Закону №755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Частиною 5 статті 34 Закону №755-IV передбачено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Згідно ч.6 ст.34 Закону №755-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Пунктом 1 частини 8 статті 34 Закону №755-IV передбачено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (ч.10 ст.34 Закону №755-IV).

Згідно п.2 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Пунктом 5 Порядку №1128 передбачено, що перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Відповідно до п.7 Порядку №1128 у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Пунктом 8 Порядку №1128 передбачено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Згідно п.9-п.11 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Пунктом 12 Порядку №1128 передбачено, що за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

З системного аналізу вказаних норм Закону №755-IV та Порядку №1128 слідує, що фактично розгляд скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора проводиться Комісією в два етапи, а саме:

- попередній розгляд скарги, під час якого Комісія з`ясовує питання, передбачені пунктом 5 Порядку №1128;

- розгляд скарги по суті, під час якого Комісія вирішує питання, передбачені пунктом 8 Порядку №1128.

Таким чином, недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, виключає можливість розгляду скарги по суті та є безумовною підставою для відмови у її задоволенні.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 11.04.2018р. по справі №826/5575/17.

У постанові від 15.08.2019р. по справі №826/14164/17 Верховний Суд зазначив, що питання про відповідність поданої скарги вимогам щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, вирішуються комісією з розгляду скарг на етапі підготовки скарги до розгляду. Відповідно, рішення про відмову у задоволенні скарги з підстав невідповідності поданої скарги щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, вимогам закону комісія приймає саме на підготовчій стадії до розгляду скарги по суті.

Як вже зазначалося колегією суддів, підставою для відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19, став висновок Комісії, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а саме: відсутнє викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

А відтак, в наказі №3729/7 від 25.10.2019р. «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.» підставою для його прийняття Міністерство юстиції України зазначило пункт 1 частини 8 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р. на дії державного реєстратора Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Потоп Н.В. щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу СТ «Пресобудівник», членом якого є позивач, колегія суддів встановила, що в поданій до Міністерства юстиції України скарзі наявні обґрунтування обставин, якими скаржник мотивує свої вимоги.

Зокрема, у своїй скарзі ОСОБА_1 зазначив, що реєстраційну дію проведено державним реєстратором за відсутності документу, передбаченого п.3 ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» - реєстру осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи. Крім того, Шпонька С ОСОБА_3 посилався на те, що 62 особи, які підписати наданий реєстратору «Реєстр садоводів СТ «Пресобудівник», які висловили недовіру та наполягають звільнити ОСОБА_2 з посади керівника та голови правління у зв`язку з порушенням п.4.4.1 та п.4.5.2 Статуту» від 16.06.2019р., не є членами СТ «Пресобудівник», а тому не мають права брати участь у вирішенні будь-яких питань, пов`язаних з діяльністю товариства, в тому числі висловлювати недовіру діючому керівнику товариства або обирати нового керівника.

Вказаним, на думку колегії суддів, спростовуються висновки відповідача, що в поданій ОСОБА_1 скарзі від 07.08.2019р. відсутні обґрунтування обставин, якими скаржник мотивує свої вимоги, що могло б бути підставою для відмови в задоволенні скарги без розгляду її по суті відповідно до пункту 1 частини 8 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не надав правову оцінку вказаній обставині, а фактично надав правову оцінку діям державного реєстратора Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Потоп Н.В. при внесенні зміни до відомостей про юридичну особу СТ «Пресобудівник».

Колегія суддів погоджується з твердженнями апелянта, що при здійсненні висновку про правомірність дій державного реєстратора суд першої інстанції фактично підмінив повноваження суб`єкта владних повноважень Міністерства юстиції України та розглянув скаргу ОСОБА_1 від 07.08.2019р. замість відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що у Міністерства юстиції України не було, визначених пунктом 1 частини 8 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 з посиланням на відсутність у скарзі обґрунтування обставин, якими скаржник мотивує свої вимоги.

А відтак, наказ Міністерства юстиції України №3729/7 від 25.10.2019р. «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.» є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 4 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Частиною 3 статті 34 Закону №755-IV передбачено, що у разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть встановити інші строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга ОСОБА_1 від 07.08.2019р. зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19. Наказ №3729/7 «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.» прийнято Міністерством юстиції України 25.10.2019р., тобто з порушенням строків розгляду скарги передбачених частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням положень частини 3 статті 34 Закону №755-IV.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на те, що Міністерство юстиції України листом від 12.09.2019р. №5118/19.2.3/46-19 повідомило ОСОБА_1 про продовження строку розгляду скарги від 07.08.2019р., оскільки ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції не надано жодного доказу доведення відповідачем до відома позивача про прийняте рішення щодо продовження розгляду скарги, як це передбачено ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

У зв`язку з цим, колегія суддів доходить висновку, що Міністерством юстиції України не дотримано строків розгляду скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р., передбачених чинним законодавством.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

У відповідності з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі №815/3799/17, від 21 серпня 2018 року у справі №810/3393/17.

Окрім того, згідно абз.2 ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 07.08.2019р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19 на рішення та дії державного реєстратора Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Потоп Н.В. щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу СТ «Пресобудівник», оскільки саме по собі судове рішення про скасування наказу Міністерства юстиції України №3729/7 від 25.10.2019р. «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.» не відновлює порушеного права позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у розгляді скарги, з тих самих підстав, за яких судом скасовано рішення, оскільки відмова з аналогічних підстав, що перевірялися у межах розгляду даної судової справи, буде вважатися неналежним виконанням судового рішення та нестиме негативні наслідки, передбачені чинним законодавством.

Що ж до вимог позову про зобов`язання Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 07.08.2019р. саме у строки, визначені ст.20 Закону України «Про звернення громадян», із застосуванням строку, застосовних до скарг, які не потребують додаткового вивчення, то колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки ст.34 Закону №755-IV передбачено право відповідача продовжити строки розгляду скарги за наявності визначених вказаною нормою підстав.

Також, необґрунтованими колегія суддів вважає вимоги позову про визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо ігнорування доводів на підтвердження протиправності дій державного реєстратора, що викладені скарзі ОСОБА_1 від 07.08.2019р., оскільки вказана обставина стала підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України №3729/7 від 25.10.2019р. «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.», що, на думку колегії суддів, є належним та достатнім способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Частиною 6 статті 139 Кодексу передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем сплачено 1536,80 грн. судового збору (квитанції про сплату №39237 від 01.12.2019р. та №57204 від 09.12.2019р.). При поданні апеляційної скарги апелянтом сплачено 2305,20 грн. судового збору (квитанція про оплату №81161 від 30.05.2020р.).

А відтак, у зв`язку з частковим задоволенням позову, на користь ОСОБА_1 з Міністерства юстиції України підлягає стягненню 2881,5 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19, встановлених частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням положень частини 3 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3729/7 від 25.10.2019р. «Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07.08.2019р.».

Зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 07.08.2019р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.08.2019р. за №28240-33-19.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2881,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 липня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук