Справа № 420/6050/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6050/20
УХВАЛА

13 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування наказу №607-к від 06.10.2016 року, наказу №317-к від 29.04.2016 року, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , в якій позивач просить:

визнати дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо попередження про вивільнення ОСОБА_1 в порушення встановленого законом строку, - протиправними;

визнати дії Державної міграційної служби України щодо звільнення ОСОБА_1 , відповідно до ч.3.ст.5 абз.3 ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу» та п.п.13, 25 п.10 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20.08.2014р., - протиправними;

скасувати наказ Державної міграційної служби України №607-к від 06.10.2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до ч.3.ст.5 абз.3 ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу» та п.п.13, 25 п.10 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20.08.2014р., який винесений на підставі подання начальника ГУ ДМС в Одеській області Погребняк О.Г. від 25.07.2016 року №9/9127, попередження про вивільнення ОСОБА_1 та погодження Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. від 25.08.2016 року №12321/01/14-2016 р., з посиланням на наказ ДМС України №180 від 31.12.2015 р.;

визнати дії Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо призначення на посаду заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління ДМС в Одеській області Максименка Анатолія Васильовича протиправними;

скасувати наказ Державної міграційної служби України №317-к від 29.04.2016 року «Про призначення ОСОБА_2 »;

поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління - начальника управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області;

стягнути з Державної міграційної служби України середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 07.10.2016 року до моменту виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління - начальника управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС в Одеській області.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

В адміністративному позові, позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду.

За даним позовом позивач оскаржує дії Державної міграційної служби України щодо звільнення позивача з посади наказом Державної міграційної служби України №607-к від 06.10.2016 року та оскаржує протиправність дій та наказу Державної міграційної служби України №317-к від 29.04.2016 року «Про призначення ОСОБА_2 ».

В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що ухвалою Печерського районного суду м, Києва від 07.10.2015 р. по справі №757/36938/15-к позивача тимчасово відсторонено від посади до 02.12.2015 року, а ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року по справі №757/5207/16-к позивача тимчасово відсторонено від посади до 01.04.2016 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року по справі №757/14937/16-к позивача тимчасово відсторонено від посади до 01.05.2016 року, про що винесено наказ ДМС від 28.04.2016 року №296-к «Про відсторонення від посади ОСОБА_1 » та наказ ГУ ДМС Одеської області від 29.04.2016 року №505-к «Про оголошення наказу ДМС щодо відсторонення від посади ОСОБА_1 ». Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відносно позивача, ДМС України проводить організаційні заходи, якими посаду позивача скорочує, не запропонувавши йому рівнозначну, вводить до штату рівнозначні посади, не пропонує їх позивачу, а першим призначає на вакантну рівнозначну посаду третю особу на стороні Відповідачів ОСОБА_2 , і після чого звільняє позивача з неіснуючої посади на підставі наказу ДМС №607-к від 06.10.2016 р. «Про звільнення ОСОБА_1 ». як зазначає позивач, з Наказом №607-к про звільнення позивач ознайомився 11.10.2016 року, про що свідчить його підпис в особовій справі. Позивач зазначає, що неодноразово письмово звертався з вимогою надати йому штатні розклади, наказ №180 від 31.12.2015 р., подання, погодження, відомості про призначення інших осіб на рівнозначні посади, проте відповіді на це від ДМС України, позивач не отримував. Лише 10.06.2020 року, як стверджує позивач, із додатків у відповіді на адвокатський запит Пасулько В.В. стало відомо про ці обставини і порушення його переважного права та процедури звільнення, у зв`язку з чим позивач просить суд вважати ці обставини поважними та поновити строк на оскарження наказу №607-к та оскарження дій відповідачів.

Розглянувши доводи, надані позивачем на обґрунтування поважності причин пропущення ним строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України №607-к від 06.10.2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Як вбачається з копії вказаного оскаржуваного наказу позивач ознайомився з ним 11.10.2016 року.

З наказу Державної міграційної служби України №607-к від 06.10.2016 року вбачається, що у зв`язку з затвердженням змін до структури ГУ ДМС в Одеській області та введенням в дію змін до штатного розпису на 2015 рік ГУ ДМС в Одеській області наказом ДМС від 31.12.2015 року №180 та відповідно до ч.3 ст.5 , абз.3 ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу та підпунктів 13, 25 п.10 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20.08.2014 року позивача звільнено з посади першого заступника начальника Головного управління - начальника управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Одеській області відповідно до ст.. 32 Кодексу законів про працю України.

При цьому, 07.10.2016 року, ГУ ДМС в Одеській області прийнято наказ від №525-к «Про призначення ОСОБА_1 », з 07.10.2016 року на посаду головного спеціаліста Малиновського районного відділу у місті Одесі.

Тобто, про наказ Державної міграційної служби України №607-к від 06.10.2016 року, яким позивача звільнено з Державної міграційної служби України позивачу відомо з 11.10.2016 року.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для такого поновлення.

Дотримання строку звернення із адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє реалізації прав у встановлені законодавством терміни.

Отже, позивач знав про порушення своїх прав саме 11.10.2016 року.

Проте, позивач зазначає, що про своє порушене переважне право та неправомірні дії відповідачів позивач дізнався 10.06.2020 року під час отримання відповіді ГУ ДМС в Одеській області №535 від 02.06.2020 року на адвокатський запит, яким витребувані: належним чином засвідчені особова справа позивача, накази, структури. Тобто, станом на день звернення до суду з позовом зі змістом документів, які стали підставою для винесення оскаржуваних наказів він не ознайомився, а тому був позбавлений можливості звернутися з позовом до суду раніше. Таким чином, місячний строк на оскарження наказу про призначення ОСОБА_2 та визнання дій відповідачів неправомірними, відповідно до вимог ч.1 ст.120 ч.3 ст.122, ч.5 ст.122 КАС України, на переконання позивача, почав свій перебіг з 11.06.2020 року та спливає 11.07.2020 року.

Враховуючи, що позивач про оскаржуваний наказ дізнався 11.10.2016 року, а до суду він звернувся лише 08.07.2020 року, тобто через 3 роки 9 місяців і 2 дні, суд вважає, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, а вказані позивачем підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом не можуть бути визнані судом поважними.

Обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, про що зазначається та підтверджується матеріалами, що до неї додаються.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Також згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст.2, 79, 94, 122, 123, 132, 133, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування наказу №607-к від 06.10.2016 року, наказу №317-к від 29.04.2016 року, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 10-денний строк з дня закінчення карантинних заходів усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П.Марин