Справа № 140/6693/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/6693/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЛС-ГРУП» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ЛС-ГРУП» (далі - ПП «ЛС-ГРУП») звернулося з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови №UA204130/2019/00005 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, видану 10.12.2019 Поліською митницею Держмитслужби, та зобов`язання відповідача відновити для ПП "ЛС-ГРУП" застосування преференцій для товару, що було оформлено згідно митної декларації від 10.12.2019 №UA204130/2019/300107.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2019 між ПП «ЛС-ГРУП» (Покупець) та Компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» (Продавець) укладено контракт № 11/19-А24, на виконання якого сторони погодили інвойс № 191205.4-ASC/LSG від 05.12.2019, згідно з яким позивачем придбано автомобіль - сідельний тягач марки SCANIA, модель R480, 2013 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова ( VIN) НОМЕР_7 , за ціною 5950,00 євро.

ПП «ЛС-ГРУП» 10.12.2019 було оформлено та подано до Поліської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA204130/2019/300069, в якій декларантом застосовано преференційну ставку ввізного миту - 0% .

Однак Поліською митницею Держмитслужби позивачу відмовлено у застосуванні преференційного тарифу до вищезазначеного товару та видано картку відмови №UA204130/2019/00005 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якою відмовлено в прийнятті поданої для митного оформлення митної декларації від 10.12.2019 №UA204130/2019/300069.

Як зазначає позивач, в результаті цього підприємство надмірно сплатило до Державного бюджету України ввізне мито (10%) в розмірі 29 330,76 грн. та ПДВ (20%) в розмірі 5 866,15 грн.

Вважає відмову у застосуванні преференційного тарифу та картку відмови неправомірними, враховуючи наступне.

Разом з декларацією декларант надав митному органу документи на підтвердження преференційного походження товару, підстав придбання товару, його кількісних та якісних характеристик, цінового та вартісного обґрунтування. Причиною відмови в прийнятті поданої для митного оформлення митної декларації від 10.12.2019 №UA204130/2019/300069

зазначено наступне: «Преференційний режим оподаткування до товару не може бути застосовано, оскільки преференційне походження ідентичних товарів, експортованих тим же експортером не підтверджено митними органами Чехії».

Позивач вважає, що в даному випадку відсутні розбіжності у поданих документах, при цьому, контролюючий орган не здійснював запиту до компетентних органів країни-експортера щодо підтвердження преференційного походження імпортованого товару. А сама відмова базується лише на ненаданні експортером доказів преференційного походження подібних товарів, що були імпортовані раніше, які не мають жодного відношення до товару, що імпортувався згідно митної декларації від 10.12.2019 №UA204130/2019/300069, що є порушенням процедури перевірки підтвердження преференційного походження товару, що імпортується в Україну з території Євросоюзу.

На підставі наведеного просить позов задовольнити повністю шляхом визнання протиправною та скасування оскаржуваної картки відмови, а також зобов`язання відповідача відновити для ПП «ЛС-ГРУП» застосування преференцій для товару, що був оформлений згідно з митною декларацією від 10.12.2019 №UA204130/2019/300107.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 27.05.2020 вих. №7.13-10/09/260 відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Для підтвердження походження товару та для застосування тарифної пільги в оподаткуванні ввізним митом декларантом надано складений експортером декларацію-інвойс від 05.12.2019 №191205.1-ASC/LSG, виданого Компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» (Чеська Республіка). Під час здійснення контролю правильності визначення країни походження товару та підстав для застосування преференції зі сплати ввізного мита встановлено, що Департаментом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Державної фіскальної служби України доведено митним органам лист уповноваженого органу Республіка Польща від 10.10.2019, яким не підтверджено преференційне походження товарів на транспортні засоби, зазначених у сертифікатах з перевезення товару EUR.1, які видані експортерові Компанії «AUTOSCOUT 24 S.R.O.». Зокрема, у листі зазначено, що експортер на вимогу уповноважених органів країни видачі документів про походження не надав достатніх доказів, що підтверджують преференційне походження товарів з Європейського Союзу.

Враховуючи негативні результати зазначеної перевірки, митницею здійснюється подальша перевірка усіх документів про походження, виданих експортером AUTOSCOUT 24 S.R.O. та поданих до митного оформлення товарів з метою застосування преференційного режиму оподаткування. Рішення щодо застосування до товарів «транспортні засоби б/у» преференційного режиму оподаткування на підставі документів про походження, складених даним експортером буде розглянуто після отримання відповідей від уповноважених органів Чехії та Польщі щодо автентичності та правильності документів про походження. У зв`язку з цим за МД №UA204130/2019/300069 відмовлено позивачу у митному оформленні товару із застосуванням преференційного режиму.

Листом Волинської митниці Держмитслужби від 25.02.2020 №1661-7.3-20 направлено Поліській митниці Держмитслужби відповідь митних органів Республіки Польща від 18.07.2019 щодо перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «спецтехніка та транспортні засоби» від чеської Компанії «AUTOSCOUT 24 S.R.O.». Відповідно до вказаного листа митних органів Республіки Польща відмовлено у наданні копій експортних декларацій та товаросупровідних документів у зв`язку з тим, що вказане підприємство зареєстроване у Чеській Республіці, куди рекомендовано звертатися.

Разом з тим, митні органи Чеської Республіки листом від 06.12.2018 повідомили, що відповідно до баз даних імпорту та експорту Чеської Митної Адміністрації Компанія «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» не здійснювала взагалі на території Чеської Республіки жодного імпорту будь-яких товарів. Надалі, митні органи Чеської Республіки просили не надсилати інші запити, де значиться Компанія «AUTOSCOUT 24 S.R.O.», не маючи при цьому посилання на номери Чеських експортних декларацій.

Таким чином, зазначена у графі 11 МД №UA204130/2019/300003 країна виробник/торгова країна «Чехія» не підтверджена компетентними органами Чеської Республіки, а митне оформлення товарів із застосуванням преференційного режиму відповідно до сертифікату EUR.1 неможливе у зв`язку з відсутністю у позивача такого документу.

Позивачем може бути подано до Поліської митниці Держмитслужби звернення щодо відновлення преференційного режиму оподаткування до товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від №UA204130/2019/300107 на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 або документа, що його заміняє, виданого митними органами ЄС.

Документу, що виданий митними органами країни експорту на конкретну партію товару Поліській митниці Держмитслужби не надано. Таким чином, відповідач зазначає, що твердження позивача в адміністративному позові щодо надання декларантом пакету документів для митного оформлення, що містять інформацію про країну походження та незаконність дій митниці в даному випадку є надуманим і таким, що не відповідає дійсності, оскільки посадовими особами митниці вжито усіх можливих заходів, передбачених чинним законодавство України з питань державної митної справи. Обґрунтування позиції сторони позивача ґрунтуються виключно на довільному, на власний розсуд, трактуванні норм чинного законодавства, та які не підтверджено стороною відповідними правовими нормами.

Крім того, звертає увагу на тому, що митними органами проведено перевірку сертифікатів з перевезення товару EUR.1, виданого тому ж експортеру AUTOSCOUT 24 S.R.O. на ідентичні товари. Відповідно до інформації, отриманої від уповноважених органів країн ЄС на запити митниці преференційне походження товарів не підтверджено.

Відповідно до листа ДФС від 28.12.2018 №40584/7/99-99-19-04-17 без здійснення верифікації (перевірки достовірності) для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження товарів з технічних причин, а саме сертифікат/декларацію походження видано/складено експортеру(ом), який експортував товари, походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС, і в подальшому експортує такі товари.

Також відповідач вважає безпідставними доводи позивача щодо зобов`язання відповідача відновити для ПП «ЛС ГРУП» застосування преференцій для товару, оскільки застосування преференцій, зокрема відновлення або скасування режиму вільної торгівлі тощо, законодавцем відповідно до частини 1 статті 7 Митного кодексу України віднесено до державної митної справи. А тому суд не вправі перебирати на себе виключні повноваження митниці, яка здійснює перевірку документів, що підтверджують країну походження товарів.

На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ПП «ЛС-ГРУП» здійснює зовнішньоекономічну діяльність та на умовах контракту від 26.08.2019 № 11/19-А24 закуповує у Компанії «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» (Чеська Республіка) автомобілі легкові нові та вживані, тягачі, трактори і тракторні агрегати нові та вживані, мікроавтобуси та автобуси нові та вживані, причепи, напівпричепи нові та вживані,спеціальну будівельну техніку нову і вживану, спеціальну сільськогосподарську техніку нову і вживану, мотоцикли, квадро цикли нові та вживані.

Відповідно до інвойсу № 191205.4-ASC/LSG від 05.12.2019 до вказаного контракту позивач придбав у Компанії «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» автомобіль - сідельний тягач марки SCANIA, модель R480, 2013 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова ( VIN) НОМЕР_7 , за ціною 5950,00 євро.

10.12.2019 ПП «ЛС-ГРУП» з метою декларування товару «Сідельний тягач призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення, марка - SCANIA, модель - R480, ідентифікаційний (номер шасі) - НОМЕР_7, двигун - невизначений, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 12 742 смі, потужність -353 kW, календарний вік виготовлення - 2013 p., модельний рік виготовлення - 2013 p., колісна формула 4x2, бувший у використанні» подало митному органу митну декларацію №UA204130/2019/300069, де у графі 34 митної декларації декларантом заявлено країну походження товару - EU (Європейський Союз). При цьому, у графі 36 МД зазначено код пільги в оподаткуванні ввізним митом « 410000000» - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС.

Вказане засвідчило застосування ПП «JIC ГРУП» до ввезеного товару преференційного походження та вільної торгівлі на підставі декларації походження, сукупна вартість якого не перевищує 6000 євро, що складена експортером інвойсом від 05.12.2019 № 191205.4-ASC/LSG.

До декларації декларантом додано наступні документи: декларацію - інвойс від 05.12.2019 №191205.4-ASC/LSG; міжнародну автотранспортну накладну Б/Н від 05.12.2019; декларацію про походження товару №0380 від 05.12.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № від 17.10.2016; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 26.08.2019 № 11/19-А24; копія митної декларації країни відправлення №19РL402010Е1418328 від 05.12.2019; сертифікат відповідності №UA.005.073401-19 від 09.12.2019.

За результатами перевірки митної декларації позивача №UA205100/2019/013812 відповідачем прийнято рішення у формі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2019/00005 від 10.12.2019.

Оскаржувана картка прийнята з наступних причин: «Преференційний режим оподаткування до товару за митною декларацією від 09.12.2019 №UA204130/2019/300069 (внутрішній номер 2971) на підставі декларації - інвойса 191205.4-ASC/LSG від 05.12.2019 не може бути застосовано, оскільки преференційне походження ідентичних товарів (експортованих тим же експортером AUTOSCOUT 24 S.R.O.) з Європейського Союзу відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, не підтверджено митними органами Чехії. Зазначене не відповідає положенню статті 257 МКУ, вимогам п.2 Розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, для графи 36. Підстава: п.1 та п.3 ч.1 статті 266 МКУ; ч.1 та ч.8 статті 257 МКУ; п.2 Розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651. Невідповідність заповнення згідно поданих ТСД».

В подальшому, випуск товару у вільний обіг на митній території України здійснено позивачем за митною декларацією від 10.12.2019 №UA204130/2019/300107 без застосування преференційного режиму вільної торгівлі.

Не погоджуючись із прийнятою Поліської митниці Держмитслужби карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2019/00005 від 10.12.2019, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до ч.1 ст.318 Митного кодексу України (далі - МК України), усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

В силу п. 24 ч.1 ст.4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.318 МК України, митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Положеннями статті 272 МК України передбачено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.280 МК України, ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

В силу ч.ч. 1-3 ст.36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

За змістом статті 43 МК України, документами, що підтверджують країну походження товару є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Частиною 9 статті 36 МК України передбачено, що особливості визначення країни походження товару, що ввозиться з територій спеціальних (вільних) економічних зон, розташованих на території України, встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.281 МК України, допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України "Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони" від 16 вересня 2014 року №1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода).

В силу статті 25 глави 1 розділу ІV вищезазначеної Угоди, сторони поступово створюють зону вільної торгівлі протягом перехідного періоду, що не перевищує 10 років починаючи з дати набрання чинності цією Угодою-1, відповідно до положень цієї Угоди та відповідно до Статті XXIV Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року.

Відповідно статті 26 глави 1 розділу ІV Угоди, положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами-2, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва»).

Порядок визначення походження товарів викладений у Протоколі I - Протокол щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва, до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Протокол І).

Згідно частини 1 статті 16 Протоколу І, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або UA/EU/P1/ua 14; (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Відповідно до статті 22(1) Протоколу І «Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва» декларація інвойс, зазначена в статті 16(1)(b) цього Протоколу, може бути складена: (a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу, або (b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро. Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Складання декларації інвойс здійснюється експортером шляхом штампування, машинописного чи поліграфічного друкування на інвойсі, повідомленні про доставку чи іншім комерційнім документі декларації, текст якої наведено у Додатку IV до цього Протоколу, з використанням однієї з мовних версій, викладених у цьому Додатку, і згідно з чинним законодавством країни експорту. Якщо декларація складена від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Декларації інвойс мають бути власноручно підписані експортером, що їх склав. Проте затверджений експортер у розумінні статті 23 цього Протоколу не повинен підписувати такі декларації, якщо він надав митним органам країни експорту письмове зобов`язання нести повну відповідальність за всі декларації інвойс, у яких він зазначений, так, ніби вони підписані ним власноручно. Декларація інвойс може бути складена експортером тоді, коли товари, яких вона стосується, експортуються, або після експортування за умови подання цієї декларації в країні імпорту не пізніше ніж протягом двох років після імпортування товарів, яких вона стосується.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження походження товару для застосування преференційного режиму оподаткування за ставкою ввізного мита 0% під час митного оформлення декларант надав митному органу декларацію - інвойс від 05.12.2019 №191205.4-ASC/LSG. Проте Поліською митницею Держмитслужби прийнято оскаржувану картку відмови з тих підстав, що преференційне походження ідентичних товарів (експортованих тим же експортером AUTOSCOUT 24 S.R.O.) з Європейського Союзу не підтверджено митними органами Чехії. У відзиві на позов відповідач посилається на лист Волинської митниці Держмитслужби від 25.02.2020 №1661-7.3-20, яким направлено Поліській митниці Держмитслужби відповідь митних органів Республіки Польща від 18.07.2019 щодо перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «спецтехніка та транспортні засоби» від чеської Компанії «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» на адресу ТОB «Авто Вест Трейд», , TOB «Волииь-3ерно-Продукт», код ЄДРПО 31496816, ТОВ «Техагрохтранс», . За результатами опрацювання встановлено, що митні органи Республіки Польща, як і за попереднім своїм листом від 14.06.2018 № 0201-ІСР.541.987.2018.2.RLM, повторно відмовили в наданні митним органам України копій експортних митних декларацій від 09.09.2017 №17PL302040E0081248, від 16.11.2017 №17PL302040E0108170, від 03.12.2017 №17PL302050E0088226, від 20.12.2017 №17PL302050E0094340, від 12.01.2018 №18PL302040E0000461 тa товаросупровідних документів до них, мотивуючи це тим, що підприємство, яке здійснило продаж й відправлення товару знаходиться та відповідно зареєстроване на території іншої країни ЄС (в даному випадку - це Чеська Республіка), a тому Україні необхідно звертатись до даної країни. B той же час, митні органи Чеської Республіки за листом від 06.12.2018 №66976/2018-900000-073 повідомили, що експорт товарів: сідельний тягач «DAF XF 105.410», номер шасі НОМЕР_2 ; комбайн зернозбиральний «Claas Lexion 450», серійний номер 45404459 , в комплекті з жниваркою зернозбиральною; вантажний автомобіль «Mercedes-Benz НОМЕР_4 », номер шасі НОМЕР_5 ; комбайн зернозбиральний «John Deer 96601 WT5», серійний номер Z09660A078032; екскаватор «JCB J8 220 LC», серійний номер 7CB3522DCO2062918, не зареєстровані Чеською Митною Адміністрацію на території Чехії. Крім того, відповідно до баз даних імпорту та експорту Чеської Митної Адміністрації, Компанія «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» не здійснювала взагалі на території Чеської Республіки жодного експорту/імпорту будь-яких товарів.

Суд не погоджується з позицією митного органу щодо підстав для відмови у застосуванні преференційного режиму оподаткування товару - «Сідельний тягач призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення, марка - SCANIA, модель - R480, ідентифікаційний (номер шасі) - НОМЕР_7, двигун - невизначений, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 12 742 смі, потужність -353 kW, календарний вік виготовлення - 2013 p., модельний рік виготовлення - 2013 p., колісна формула 4x2, бувший у використанні» за митною декларацією від 10.12.2019 №UA204130/2019/300069 з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.45 МК України, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію. До запиту додається документ, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки. Запит про проведення перевірки надсилається протягом 1095 днів з дня подання документа про походження товару, крім випадків, коли така перевірка ініціюється у зв`язку з кримінальним провадженням.

Таким чином, суд зазначає, що у випадку встановлення відповідачем невідповідності відомостей у наданій ПП «ЛС-ГРУП» декларації - інвойсі від 05.12.2019 №191205.4-ASC/LSG, контролюючий орган наділений повноваженнями відповідно до положень ст.45 МК України та Протоколу І «Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва» звернутися до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цього документа про походження товару чи надання додаткових відомостей, а також звернутися до експортера, який склав декларацію інвойс, про надання всіх належні документів на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів.

Отже, наявність у контролюючого органу сумнівів щодо наданих декларантом документів на підтвердження заявленої ним країни походження товару є лише обставиною для перевірки таких документів та не може бути беззаперечною підставою для відмови у застосуванні преференційної ставки мита.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 23 квітня 2019 року у справі №817/4660/13-а.

Разом з тим, відповідач взяв до уваги лише те, що преференційне походження ідентичних товарів, експортованих Компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» з Європейського Союзу, не підтверджено митними органами Чеської Республіки, про що вказано у листі від 06.12.2018 №66976/2018-900000-073. Однак таке посилання митниці стосується інших товарів, що експортувалися Компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» іншим суб`єктам господарювання, до того ж в період до 2019 року. Відтак, відповідач поставив під сумнів походження спірного товару, задекларованого позивачем, посилаючись на негативну історію підтверджень походження товарів, експортованих Компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.».

Водночас суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 1, 3 та 5 статті 33 «Перевірка підтверджень походження» розділу VI Протоколу І Угоди подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу. Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Відповідно до частини першої статті 45 МК України, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Отже, митний орган повинен у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності поданих документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, звертатися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, щодо кожного окремого випадку, із запитом про проведення перевірки поданих декларантом документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Таким чином, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності, наданого декларантом документа про походження товару, митний орган, відповідно до статті 45 МК України, повинен провести перевірку. Суд вважає, що Поліська митниця Держмитслужби не вжила будь-яких заходів щодо перевірки декларації - інвойсу від 05.12.2019 №191205.4-ASC/LSG та інших товаросупровідних документів на підтвердження походження товару. Зокрема, відповідач не звертався на момент виникнення спірних правовідносин до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. Декларантом надано позивачу під час митного оформлення товару свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № від 17.10.2016, однак митним органом не надано доказів звернення до уповноважених органів країни реєстрації цього транспортного засобу про підтвердження походження цього товару. Відтак, відповідачем у випадку сумніву не вжито жодних заходів щодо перевірки країни походження транспортного засобу - сідельного тягача марки SCANIA, модель R480, 2013 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова ( VIN ) НОМЕР_7 . При цьому, митний орган не навів обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документа про походження товару. Водночас зауважень щодо форми та змісту наданому інвойсу від 05.12.2019 №191205.4-ASC/LSG вимогам Протоколу І чи його достовірності в митного органу не виникало.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову в митному оформленні товару із застосуванням преференційного режиму оподаткування були відсутні обґрунтовані підстави для сумніву з приводу дійсності декларації - інвойсу від 05.12.2019 №191205.4-ASC/LSG чи достовірності відомостей, які містяться в ній, а відтак і щодо походження товару.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що наявність у митного органу інформації, яка викликає сумнів у преференційному походженні задекларованого товару є підставою для перевірки наданих декларантом документів, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано відмовлено позивачу в прийнятті митної декларації від 26.09.2019 №UA205100/2019/013812, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення із застосування преференційного режиму оподаткування, оскільки картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.09.2019 №UA205100/2019/00796 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, її слід визнати протиправною та скасувати.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити для ПП «ЛС-ГРУП» застосування преференцій для товару, що був оформлений згідно з митною декларацією від 10.12.2019 №UA204130/2019/300107, суд вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, оскільки за цією митною декларацією позивач самостійно обрав у графі 36 МД спосіб декларування товару без преференцій « 000000000». Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити митне оформлення товару з урахуванням того, що відповідно до статті 257 МК України встановлена відповідна процедура декларування, яка передбачає подання декларантом митних декларацій та внесення в них відповідних відомостей та змін, їх відкликання.

Виходячи з наведеного в позовних вимогах щодо зобов`язання Поліську митницю Держмитслужби відновити для ПП «ЛС-ГРУП» застосування преференцій для товару, що був оформлений згідно з митною декларацією від 10.12.2019 №UA204130/2019/300107 слід відмовити, оскільки такі вимоги є необґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Як визначено частинами 1, 3, 4 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки суд задовольняє позов частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1051,00 грн., що підтверджуються квитанцією № 12-3370177/С від 12 травня 2020 року.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «ЛС-ГРУП» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Поліської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10 грудня 2019 року №UA204130/2019/00005.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства «ЛС-ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби судовий збір у сумі 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: Приватне підприємство «ЛС-ГРУП» (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, будинок 74А, ).

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, будинок 104, ).

Суддя В.Д. Ковальчук