Справа № 580/4071/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4071/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним дії Головного управління ДФС у Черкаській області по зобов`язанню ОСОБА_1 надати для перевірки первинні документи та письмові пояснення, оформлені листом від 07.06.2019 №1-0210.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що дії відповідача щодо направлення запиту про надання для перевірки первинних документів та письмових пояснень є неправомірними, оскільки наказ відповідача від 07.03.2019 № 498 про проведення невиїзної перевірки відповідно до норм абз.6 п.42.4 ст.42 ПК України не може вважатися врученим позивачу, оскільки відповідач не надав суду першої інстанції жодних допустимих доказів щодо належного та вчасного вручення позивачу копії наказу про проведення документальної невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

08.07.2020 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

З огляду на те, що учасники справи скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу, до закінчення встановленого судом десятиденного строку, який обраховується з моменту отримання копії даної ухвали, але не раніше, ніж з дня закінчення карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2, колегія суддів вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління ДФС України у Черкаській області 07.06.2019 надіслало на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 запит №17607/23-00-13-0210 "Щодо надання первинних документів", згідно якого контролюючий орган зобов`язав позивача надати для перевірки підтверджуючі первинні документи та письмові пояснення, які свідчать про достовірність декларування ФОП ОСОБА_1 показників доходів та витрат, даних по сумах податкового кредиту та податкового зобов`язання відповідно до вимог податкового, валютного та іншого законодавства, зокрема: затверджені копії договорів (угод) з суб`єктами господарювання (покупці та постачальники), на підставі яких здійснювались операції з купівлі-продажу товарів (робіт, послуг); видаткові накладні, акти прийому-передачі виконаних робіт (послуг), товарно-транспортні накладні, документи, що підтверджують міжнародні перевезення, подорожні листи, акти списання запчастин та ПММ; затверджені дані щодо залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 в розрізі номенклатури; банківські виписки в повному обсязі по всіх зареєстрованих банківських рахунках за період з 01.01.2016 по 31.12.2018; копії технічних паспортів транспортних засобів (договорів оренди) та інших об`єктів оподаткування (нерухоме майно) тощо; книгу обліку доходів і витрат, що велась у періоді, що перевіряється, за встановленою формою; затверджені у встановленому порядку відомості по відображенню проведених операцій в податковому обліку, за наявності ведення будь-яких реєстрів бухгалтерського обліку - затверджені дані по відображених операціях та письмові пояснення щодо включення сум складу валових витрат та валових доходів, відображених в деклараціях про майновий стан за 2016-2018 роки; затверджені відомості щодо кредиторської/дебіторської заборгованостей станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 в розрізі контрагентів; затверджені дані про застосування на протязі 2016-2018 років торгівельної націнки (рентабельність) на товари (послуги) при їх реалізації; відомості нарахування та виплати заробітної плати, накази про прийняття/звільнення працівників, трудові договори, договори ЦПХ за 2014-2018 роки, табелі обліку робочого часу, тощо.

На вказаний запит ГУ ДФС у Черкаській області позивачем надано відповідь від 08.07.2019, згідно якої позивачем вказано, що ФОП ОСОБА_1 нічого не відомо про призначення контролюючим органом документальної планової перевірки господарської діяльності позивача та про її початок, тому позивач просив відповідача надіслати йому копію наказу про призначення документальної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та після його отримання позивач виконає свій обов`язок, встановлений нормами ст. 85 Податкового кодексу України, шляхом надання у повному обсязі всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки.

У відповідь листом від 25.07.2019 №21961/23-00-13-0210 відповідач направив позивачу копію наказу ГУ ДФС у Черкаській області від 07.03.2019 №498 " Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ".

Вважаючи дії відповідача щодо направлення запиту про надання первинних документів протиправними, позивач звернулася з даним позовом в суд.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив про відсутність порушень з боку контролюючого органу процедури повідомлення позивача про призначення та початок проведення перевірки, та, як наслідок, правомірність дій ГУ ДФС у Черкаській області щодо надіслання позивачу запиту від 07.06.2019 №17607/23-00-13-0210 "Щодо надання первинних документів".

Даючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Підставами подання контролюючим органом письмового запиту про подання інформації може виступати:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 вказаного Кодексу;

3) виявлено невідповідність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених вказаним Кодексом.

Пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Тобто, з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вище вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків.

Відтак, проведенню позапланової невиїзної перевірки обов`язково передує надіслання платнику податків до початку перевірки рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, запит про подання інформації вважається належним чином врученим, якщо він надісланий за місцезнаходженням платника, якому такий адресований або вручений повноважній особі такого. Крім того, направлення рекомендованим листом з повідомленням запитів за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків, але не отриманими ними не з вини податкового органу, вважається належним чином врученим.

Отже, викладене свідчить, що платник податків вважається ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Судом першої інстанції встановлено, наказ від 07.03.2019 №498 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 " разом із повідомленням надсилався на податкову адресу позивача: АДРЕСА_1 , та не вручений позивачу, а повернувся до податкового органу із зазначенням причини невручення поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання". Органом поштового зв`язку проставлено вказану відмітку 13.04.2019 (а.с. 25).

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження надсилання позивачу копії наказу від 07.03.2019 № 498, оскільки з копії конверта не вбачається який саме документ, якому адресату та за якою адресою надсилався відповідачем.

Разом з тим, з наданого відповідачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що останній містить аналогічний трек-номер поштового відправлення, номеру, який вказаний на поштовому конверті 262 (а.с. 25).

При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язку контролюючого органу проставляти на поштовому конверті відмітку про документ, який направляється платнику податку.

Відповідачем були надані суду першої інстанції належні докази направлення наказу та повернення його за закінченням терміну зберігання.

Вказані обставини справи свідчать про дотримання контролюючим органом ст. 42, 79 Податкового кодексу України щодо направлення контролюючим органом на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення копію наказу та повідомлення про проведення перевірки, що відповідає вимогам податкового законодавства щодо завчасного та належного повідомлення платника податків про проведення документальної перевірки.

Відповідно, дії ГУ ДФС у Черкаській області щодо надіслання позивачу запиту від 07.06.2019 №17607/23-00-13-0210 "Щодо надання первинних документів" є правомірними.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Щодо посилань апелянта на правові позиції, висловлені Верховним Судом у постановах від 19.02.2019 (справа № 825/924/17), 12.03.2019 (справа № 804/1318/19), 01.10.2019 (справа № 640/21350/18), 14.03.2019 (справа № 804/1761/16), то колегія суддів зауважує, що рішення в зазначених справах ухвалені за інших фактичних обставин та не є аналогічними в даній справі.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними дій.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано 09 липня 2020 року .

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В.Безименна