Справа № 500/2761/19
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2761/19

09 липня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника позивача - Моленя Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за №11 від 05 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на посаді механіка старшого зміни рефрижераторної секції з 01 лютого 2002 року по 28 жовтня 2005 року, з 29 жовтня 2005 року по 11 січня 2006 року, з 22 березня 2006 року по 02 червня 2006 року, з 27 липня 2006 року по 27 жовтня 2006 року, з,29 січня 2007 року по 03 травня 2007 року, з 11 липня 2007 року по 20 вересня 2007 року, з 22 листопада 2007 року по 16 січня 2008 року, з 31 березня 2008 року по 07 липня 2008 року, з 08 жовтня 2008 року по 19 грудня 2008 року, з 16 лютого 2009 року по 19 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 30 листопада 2009 року, з 22 липня 2010 року по 27 вересня 2010 року, з 30 липня 2012 року по 02 листопада 2012 року, з 20 лютого 2013 року по 25 липня 2013 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 12 лютого 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 березня 2019 року він звернувся до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Проте, Чортківське об`єднане управління Пенсійного фонду України прийняло рішення №11 від 28 травня 2019 року, яким відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки у позивача відсутній спеціальний стаж роботи.

У рішенні зазначається, що для перевірки пільгового стажу роботи та з`ясування причин відсутності даних про спецстаж в системі персоніфікованого обліку зроблено запит на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, проте результати перевірки не надійшли. Враховуючи вказане, а також те, що з моменту подачі заяви пройшло три місяці, відведених законодавством для подачі додаткових документів для визначення права на пенсію, прийнято рішення ОСОБА_1 відмовити в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. А ст. 55 Закону Про пенсійне забезпечення. Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду (суддя Хрущ В.Л.) від 10.01.2020 поновлено позивачу строк звернення до суду на оскарження рішення відповідача та прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено у справі судове засідання.

Відповідача подав 31.01.2020 відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначено, що в призначенні пенсії за вислугу років позивачу було відмовлено у зв`язку з недостатністю необхідного пільгового стажу роботи, тому у діях Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутня будь - яка протиправність. Зокрема, повідомлено, що відповідно до інформаційної довідки від 01.08.2019 № 23, період роботи у ТОВ "Аргус Універсал-К2" з 01.02.2002 по 25.07.2013 зараховано до загального стажу, оскільки посада механіка старшої зміни рефрижераторної секції (зчепа) не відповідає списку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" від 12.10.1992 за №583. Та вище згадане підприємство не підтвердило право на пенсію за вислугу років. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 у віці 55 років при наявності загального стажу 29 років 9 місяців 12 днів (на момент звернення за призначенням пенсії) не має права на призначення пенсії за вислугу років відповідно пункту "а" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення (аркуш справи 87-88).

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Позивач подав 07.02.2020 відповідь на відзив (аркуш справи 101-103) в якому зазначає, що на думку позивача, посада "механік (страший зміни) рефрижераторного поїзда" відноситься до професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, тому період роботи з 01.02.2002 по 25.07.2013 на посаді механіка старшого зміни рефрижераторної секції підлягає зарахуванню до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, як це передбачено пунктом "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач подав до суду 13.02.2020 заяву про зміну предмету позову в порядку ч.1 ст.47 КАС України (аркуш справи 106-107) в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за №11 від 05 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період навчання на курсах по підготовці механіків рефрижераторного поїзда (секції) у Львівській технічній школі машиністів локомотивів з 11 січня 1989 року по 05 серпня 1989 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на посаді механіка старшого зміни рефрижераторної секції з 01 лютого 2002 року по 28 жовтня 2005 року, з 29 жовтня 2005 року по 11 січня 2006 року, з 22 березня 2006 року по 02 червня 2006 року, з 27 липня 2006 року по 27 жовтня 2006 року, з 29 січня 2007 року по 03 травня 2007 року, з 11 липня 2007 року по 20 вересня 2007 року, з 22 листопада 2007 року по 16 січня 2008 року, з 31 березня 2008 року по 07 липня 2008 року, з 08 жовтня 2008 року по 19 грудня 2008 року, з 16 лютого 2009 року по 19 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 30 листопада 2009 року, з 22 липня 2010 року по 27 вересня 2010 року, з 30 липня 2012 року по 02 листопада 2012 року, з 20 лютого 2013 року по 25 липня 2013 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 12 лютого 2019 року.

Відповідач подав до суду 19.02.2020 (аркуш справи 110-113) заперечення в якому підтримується позиція наведена у відзиві на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із довготривалим перебування судді Хрущ В.Л. у відпустці, з метою справедливого неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, 15.04.2020 керівником апарату Тернопільського окружного адміністративного суду прийнято розпоряджання №17, на підставі якого здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №500/2761/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №500/2761/19, визначено головуючого суддю - Осташа А.В.

Ухвалою суду від 24.04.2020 (суддя Осташ А.В.) прийнято справу до розгляду та постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

В судовому засіданні 09.07.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду 17.06.2020 клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги не підтримує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як випливає із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значився студентом денного відділення Херсонського машинобудівного технікуму на спеціальності "Кувально-штампувальне виробництво" з 01 вересня 1981 року по 12 квітня 1982 року, що підтверджується копією архівної довідки №12-10/10 від 25.02.2019, виданої директором Херсонського політехнічного коледжу Одеського національного політехнічного університету Яковенко О.Є. (аркуш справи 13).

З 20 травня 1982 року по 05 травня 1984 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах, що підтверджується копією довідки №141 від 22.11.2018 року, виданої Військовим комісаром Чортківського об`єднаного міського військового комісаріату полковником ОСОБА_2 (аркуш справи 14).

З 31 серпня 1984 року ОСОБА_1 поновлений на денне відділення по 30 квітня 1986 року.

В подальшому Херсонський машинобудівний технікум реорганізовано в політехнічний коледж у 1991 році (наказ Міністерства автомобільного і сільськогосподарського машинобудування СРСР від 19.03.1991 року №108). Херсонський політехнічний коледж реорганізовано в Херсонський політехнічний коледж Одеського національного політехнічного університету у 2004 році (наказ Міністерства освіти і науки України від 30.04.2004 року №364).

Згідно запису у трудовій книжці позивача, серії НОМЕР_1 :

- наказом №2706 від 03 вересня 1984 року «Виробничого об`єднання «Херсонський комбайновий завод ім.Г.І.Петровського» ОСОБА_1 було прийнято учнем штампувальника цеху дощових машин з 03 вересня 1984 року;

- 15 жовтня 1984 року наказом № 496 позивачу присвоєно перший розряд штампувальника цеху дощових машин;

- згідно з наказом №1639 від 03 грудня 1984 року ОСОБА_1 звільнено з даної посади у зв`язку з закінченням виробничої практики;

- 06 червня 1986 року позивача прийнято майстром в цех збірки приставок відповідно до наказу №281-к від 06 червня 1986 року «Виробничого об`єднання «Херсонський комбайновий завод ім.Г.І.Петровського»;

- 25 червня 1987 року ОСОБА_1 звільнено з «Виробничого об`єднання «Херсонський комбайновий завод ім.Г.І.Петровського» за власним бажанням згідно з наказом №499 від 25 червня 1987 року;

- 11 січня 1989 року ОСОБА_1 прийнято слюсарем по ремонту рухомого складу 3- го розряду та направлено на 6,5-ти місячні курси по підготовці механіків рефрижераторного поїзда у Львівську дорожню технічну школу відповідно до наказу №71 від 11 січня 1989 року;

- 11 січня 1989 року позивача прийнято в групу підготовки механіків рефрижераторних секцій згідно з наказом № 07 від 12 січня 1989 року;

- 05 серпня 1989 року ОСОБА_1 направлено в розпорядження рефрижераторного депо станції Тернопіль після закінчення курсу навчання (наказ №95 від 02 серпня 1989 року);

- 07 серпня 1989 року позивача прийнято механіком рефрижераторного поїзда резерву бригад рефрижераторних поїздів після закінчення Львівської дорожньої технічної школи згідно з наказом №990 від 07 серпня 1989 року;

- 15 червня 1990 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника рефрижераторного поїзда резерву бригад рефрижераторних поїздів з доплатою 20% за розширену зону обслуговування (наказ №565 від 15 червня 1990 року);

- 02 січня 1991 року позивача переведено на посаду механіка рефрижераторного поїзда резерву бригад рефрижераторних поїздів (наказ № 18 від 02 січня 1991 року);

- 03 січня 1997 року ОСОБА_1 призначено механіком рефрижераторного поїзда рефрижераторного вагонного депо Тернопіль «Укррефтрансу» згідно з наказом №109 від ЗО січня 1997 року;

- 31 січня 2002 року позивача звільнено за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України (наказ № 75 від 31 січня 2002 року).

Вказаний період роботи ОСОБА_1 з 07 серпня 1989 року по 31 січня 2002 року на посаді механіка рефрижераторного поїзда підтверджується також копією архівної довідки про підтвердження трудового стажу № ДНАА-І-18/8 від 03 січня 2018 року, виданої ВСП «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця», та копіями архівних довідок про заробіток для обчислення пенсії № ДНАА-І- 18/12 від 04 січня 2019 року та №ДНАА-І-18/13 від 04 січня 2019 року, виданих ВП «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» (аркуш справи 21-23).

Згідно запису у трудовій книжці позивача, 01 лютого 2002 року ОСОБА_1 прийнято механіком старшим зміни рефрижераторної секції на ТОВ «Аргус» відповідно до наказу №20 від 01 лютого 2002 року, а 28 жовтня 2005 року - звільнено за власним бажанням згідно зі ст. ст.38 КЗпП України відповідно до наказу № 209 від 28 жовтня 2005 року.

В подальшому, позивач працював механіком старшим зміни рефрижераторної секції на ТОВ «Аргус Універсал-К» по договору трудового найму протягом наступних періодів (аркуш справи 27-50):

- з 29 жовтня 2005 року по 11 січня 2006 року відповідно до договору №21 від 29 жовтня 2005 року (стаж роботи - 2 місяці 14 днів);

- з 22 березня 2006 року по 02 червня 2006 року відповідно до договору №86 від 22 березня 2006 року (стаж роботи - 2 місяці 12 днів);

- з 27 липня 2006 року по 27 жовтня 2006 року відповідно до договору №279 від 27 липня 2006 року (стаж роботи - 3 місяці);

- з 29 січня 2007 року по 03 травня 2007 року відповідно до договору № 30 від 29 січня 2007 року (стаж роботи - 3 місяці 6 днів);

- з 11 липня 2007 року по 20 вересня 2007 року відповідно до договору № 214 від 11 липня 2007 року (стаж роботи - 2 місяці 11 днів);

- з 22 листопада 2007 року по 16 січня 2008 року відповідно до договору №372 від 22 листопада 2007 року (стаж роботи - 1 місяць 25 днів);

- з 31 березня 2008 року по 07 липня 2008 року відповідно до договору № 98 від 31 березня 2008 року (стаж роботи - 3 місяці 8 днів);

- з 08 жовтня 2008 року по 19 грудня 2008 року відповідно до договору № 192 від 08 жовтня 2008 року (стаж роботи - 2 місяці 11 днів);

- з 16 лютого 2009 року по 19 червня 2009 року відповідно до договору № 56 від 16 лютого 2009 року (стаж роботи - 4 місяці 3 дні);

- з 09 вересня 2009 року по 30 листопада 2009 року відповідно до договору № 233 від 09 вересня 2009 року (стаж роботи - 2 місяці 21 день);

- з 22 липня 2010 року по 27 вересня 2010 року відповідно до договору № 129 від 22 липня 2010 року (стаж роботи - 2 місяці 5 днів);

- з 30 липня 2012 року по 02 листопада 2012 року відповідно до договору № 165 від 30 липня 2012 року (стаж роботи - 3 місяці 4 дні);

-з 20 лютого 2013 року по 25 липня 2013 року відповідно до договору № 28 від 20 лютого 2013 року (стаж роботи - 5 місяці 5 днів).

Вказаний період роботи ОСОБА_1 з 01 лютого 2002 року по 25 липня 2013 року на посаді механіка старшого зміни рефрижераторної секції підтверджується також копією довідки № 7 від 28 березня 2019 року, виданої ТОВ «Аргус Універсал-К» (аркуш справи 24).

Так, з 07 серпня 1989 року по 31 січня 2002 року (12 років 5 місяців 27 днів) ОСОБА_1 працював механіком рефрижераторного поїзда, а з 01 лютого 2002 року по 25 липня 2013 року - механіком старшим зміни рефрижераторної секції.

28 березня 2019 року ОСОБА_1 у віці 55-ти років звернувся до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зі заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Чортківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення №11 від 28 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтуванні своєї відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Чортківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області зазначено, що відповідно до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12 жовтня 1992 року, передбачені, зокрема, механіки рефрижераторних поїздів (секцій). З 01 лютого 2002 року по 25 липня 2013 року ОСОБА_1 значиться механіком старшим зміни рефрижераторної секції.

Відповідач вважає, що назва посади не тотожна посаді, зазначеній в списку, і тотожність нічим не доказана. Окрім того, в системі персоніфікованого обліку за період з 01 лютого 2002 року по 25 липня 2013 року відсутні дані про спецстаж. Для перевірки пільгового стажу роботи та з`ясування причин відсутності даних про спецстаж в системі персоніфікованого обліку зроблено запит на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, проте результати перевірки не надійшли.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що з моменту подачі заяви пройшло 3 місяці, відведених законодавством для подачі додаткових документів для визначення права на пенсію, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Додатково у довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" від 12.10.1992 за № 583 до списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років: бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; електромонтери і - електромеханіки інтактної мережі магістральних залізниць; кондуктори вантажних поїздів; кочегари паровозів і парових кранів на залізничному ходу; майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; машиністи автомотрис і мотовозів; машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу; машиністи і помічники машиністів тепловозів; машиністи і помічники машиністів електровозів; машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів; машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій) Машиністи-інструктори локомотивних бригад; механіки рефрижераторних поїздів (секцій); монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; поїзні диспетчери і старші поїзні диспетчери; регулювальники швидкості руху вагонів; ремонтники штучних споруд магістральних залізниць на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; складачі поїздів; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу4 чергові по станціях позакласних і 1 класу, зайняті прийманням відправленням і пропусканням поїздів на дільницях магістральних залізниць з особливо інтенсивним рухом; чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Також зазначено, що механікам рефрижераторних поїздів (секцій) до стажу для призначення пенсій за вислугу років включаються періоди їх роботи в 1978 - 1990 роках начальниками рефрижераторних поїздів (секцій) при обслуговуванні рефрижераторних поїздів (секцій) меншою чисельністю робітників, ніж це було встановлено галузевими технічно обґрунтованими нормами обслуговування рефрижераторних поїздів (секцій), при наявності підтверджуючих документів про доплату за сумісництво посад.

Суд зазначає, що відповідно до записів трудової книжки позивача, у період з 07.08.1989 по 31.01.2002 працював на посаді механіка рефрижераторного поїзда у Рефрижераторному вагонному депо станції Тернопіль Львівська залізниця, що також підтверджується архівною довідкою від 03.01.2018 №ДНАА-І-18/8, стаж роботи становить 12 років 5 місяців 25 днів, що не оспорюється відповідачем.

Спірним періодом в даній справі щодо зарахування до спеціального стажу відповідачем, є період навчання на курсах по підготовці механіків рефрижераторного поїзда (секції) у Львівській технічній школі машиністів локомотивів з 11 січня 1989 року по 05 серпня 1989 року та період роботи у ТзОВ "Аргус Універсал-К" з 01.02.2002 по 25.07.2013 на посаді механіка старшої зміни рефрижераторної секції (зчепа).

Щодо зарахування позивачу до стажу, який дає право на пенсію за вислугою років, періоду навчання на курсах по підготовці механіків рефрижераторного поїзда (секції) у Львівській технічній школі машиністів локомотивів з 11 січня 1989 року по 05 серпня 1989 року , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

Аналіз вказаної норми дає підстави до висновку, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявністю двох підстав. Перше - у випадку, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяців. Друге - особа зарахована на роботу за набутою професією.

Як встановлено судом, позивача 11 січня 1989 року прийнято слюсарем по ремонту рухомого складу 3- го розряду та направлено на 6,5-ти місячні курси по підготовці механіків рефрижераторного поїзда у Львівську дорожню технічну школу відповідно до наказу №71 від 11 січня 1989 року та 11 січня 1989 року позивача прийнято в групу підготовки механіків рефрижераторних секцій згідно з наказом № 07 від 12 січня 1989 року.

Також, 05 серпня 1989 року ОСОБА_1 направлено в розпорядження рефрижераторного депо станції Тернопіль після закінчення курсу навчання (наказ №95 від 02 серпня 1989 року) та 07 серпня 1989 року позивача прийнято механіком рефрижераторного поїзда резерву бригад рефрижераторних поїздів після закінчення Львівської дорожньої технічної школи згідно з наказом №990 від 07 серпня 1989 року, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

Таким чином, судом встановлено, що позивач працевлаштувався за спеціальністю після закінчення навчання менш ніж за два тижні, тобто відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" він має право на включення періоду навчання до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги.

Щодо періоду роботи у ТОВ "Аргус Універсал-К" з 01.02.2002 по 25.07.2013 на посаді механіка старшої зміни рефрижераторної секції (зчепа), суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що посада механіка старшої зміни рефрижераторної секції (зчепа) не відповідає списку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення від 12.10.1992 за № 583.

Суд з даною позицією не погоджується, оскільки в тексті Списку передбачена посада механіка рефрижераторних поїздів (секцій).

Згідно з пунктом 3 роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 року № 25 "Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років", відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що посада "механіка старшої зміни рефрижераторної секції (зчепа)" відноситься до професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах.

Проте, суд зазначає, що вище згадане підприємство не підтвердило право на пенсію за вислугу років, атестація робочих місць не проводилось у ТОВ "Агрус Універсад - К", що підтверджується результатом звірки №567301 від 30.07.2019 наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області (аркуш справи 77).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2 та №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), та Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14) та від 06 вересня 2018 року (справа №599/1425/16-а).

Враховуючи зазначене, та те, що атестація робочих місць на підприємстві не проводилась, даний період роботи не підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на пільги, тому позовна вимога в цій частині не підлягає до задоволення.

Проте, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача №11 від 28.05.2019, суд приходить до висновку про його протиправність та визнає таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Зокрема, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що для перевірки пільгового стажу роботи та з`ясування причин відсутності даних про спецстаж в системі персоніфікованого обліку зроблено запит на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, проте результати перевірки не надійшли. Враховуючи вказане, а також те, що з моменту подачі заяви пройшло три місяці, відведених законодавством для подачі додаткових документів для визначення права на пенсію.

Як випливає із матеріалів справи, оскаржуване рішення відповідача прийняте 28.05.2019, а запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області надісланий відповідачем також 28.05.2019, тому його твердження про те, що результати перевірки не надійшли є абсурдним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки запит і рішення прийняті одним числом.

Також, у рішенні відповідачем не надавалось жодної оцінки періоду навчання позивача, крім того відповідачем, не надавалось його оцінки і у відзиві на позовну заяву.

Крім того, суд звертає увагу на архівну довідку видану регіональною філією "Львівської залізниці" 15.04.2019 за №НАЛ-18/І-268, якою підтверджено період навчання позивача у Львівській технічній школі машиністі локомотивів. Дана довідка отримана Чортківським об`єднаним управлінням ПФУ ще 19.04.2019, тобто до моменту прийняття оспорюваного рішення №11 від 28.05.2019, проте взята до уваги не була. Більше того, дана довідка з незрозумілих причин відсутня в матеріалах пенсійної справи позивача.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення суду не надано.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач має достатній спеціальний стаж понад 30 років для призначення пенсії за вислугу років та приходить до висновку про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня досягнення ним пенсійного віку - з 12 лютого 2019 року.

Враховуючи викладене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1-2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у відповідності до статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №11 від 28 травня 2019 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період навчання на курсах по підготовці механіків рефрижераторного поїзда (секції) у Львівській технічній школі машиністів локомотивів з 11 січня 1989 року по 05 серпня 1989 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня досягнення ним пенсійного віку - з 12 лютого 2019 року.

5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в сумі 768 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2

відповідач:

-Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області місцезнаходженняМайдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ;

Головуючий суддя Осташ А.В.