Справа № 400/2977/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2977/19

Категорія:111030300 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 25.11.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" до Головного управління ДФС у Миколаївській області (у теперішній час ГУ ДПС у Миколаївській області) про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Альянс" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС у Миколаївській області (у теперішній час ГУ ДПС у Миколаївській області) про скасування податкового повідомлення-рішення (далі ППР) від 12 листопада 2014 року №, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість (далі ПДВ) у розмірі 69 612 грн., та застосовано штрафну санкцію у розмірі 34 806 грн. за порушення п.п.198.1, 198.3, 198.4 ст. 198 ПК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що надав відповідачу для перевірки достатню кількість первинних документів, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції та правомірність даних податкового обліку. Акт перевірки містить непідтверджені нормами законів висновки щодо нереальності господарських операцій. Доказів факту відсутності господарських операцій з контрагентом або формального складання первинних документів відповідачем не надано.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ "Альянс" залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 серпня 2019 року касаційну скаргу ТОВ "Альянс" задоволено частково, рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Від ГУ ДФС України в Миколаївській області надійшов відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки спірне ППР є правомірним та просив замінити Южноукраїнську ОДПІ ГУ Міндоходів на правонаступника ГУ ДФС у Миколаївській області.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року судом замінено відповідача на його правонаступника ГУ ДФС у Миколаївській області.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у задоволенні позову ТОВ "Альянс" (вул. Промислова, 8, корп. А, Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340, ід. код 32741433) до ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про скасування ППР від 12 листопада 2014 року №, відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Альянс" ставиться питання про скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- до позову надано 23 позиції додатків, які сформовані в опис та засобами поштового зв`язку "Укрпошта" направлено до суду. Серед додатків, зокрема позиція 12 "договір поставки від 07 травня 2013 року №0000009". Під час судового засідання, 16 жовтня 2019 року представник відповідача зазначив, що ТОВ "Альянс" не надав первісного договору. Натомість, представник позивача вказала та зачитала суду, що додатками 12 та 13 первісний договір та договір про переведення боргу були подані разом з позовом. Але з незалежних від волі позивача та з невідомих йому обставин цих документів у судовій справі як виявилося - немає, їх відсутність вплинула на результат прийнятого рішення;

- у зв`язку з чим, до апеляційної скарги позивач повторно надає відсутні, не з вини позивача документи, та просить залучити їх до матеріалів судової справи та прийняти до розгляду. У зв`язку з тим, що у судовій справі документи первинного обліку скріплені у хаотичному порядку, не у відповідність до їх опису, апелянт вважає доцільним подати повторно копії первинних документів по господарській операції з ТОВ "Ос - Маркетинг";

- у перевіряємому періоді - вересень 2013 року, ТОВ "Альянс" не отримував товарів (послуг), не отримував документів, не формував податковий кредит з ПДВ в сумі 77 111,97 грн. за рахунок операцій з ТОВ "Опт - Трейдинг";

- між ТОВ "Альянс" та ТОВ "Опт - Трейдинг" були господарські взаємовідносини у періодах червень - серпень 2013 року. Зазначені правовідносини вивчалися податковим органом в ході проведення перевірки;

- для проведення перевірки ТОВ "Альянс" було надано наступні документи: Договір про переведення боргу від 01 вересня 2013 року, Договір поставки від 07 травня 2013 року №ДГ-0000009, видаткові накладні за вересень 2013 року, податкові накладні за вересень 2013 року, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2013 року, витяг з оборотно-сальдової відомості по рахунку №631 за вересень 2013 року, Додаток 5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2013 року, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

В ході апеляційного провадження протокольною ухвалою судом апелційної інстанції замінено відповідача на його правонаступника ГУ ДПС у Миколаївській області.

У відзиві ГУ ДПС у Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити його без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "Альянс", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:

В травні 2014 року відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Ос-Маркетинг".

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 03 червня 2014 року за №20/14-09-22-01/32741433. Перевіркою встановлено порушення п.п.198.1, 198.3, 198.4 ст. 198 ПК України, в результаті чого безпідставно завищено податковий кредит з ПДВ за вересень 2013 року в сумі 77 112 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки та в зв`язку з виявленими порушеннями відповідачем прийнято ППР від 26 червня 2014 року № на суму 115 668 грн.

Пізніше, за наслідками адміністративного оскарження зазначене рішення було частково скасовано ГУ Міндоходів у Миколаївській області, а 12 липня 2014 року відповідачем прийняте нове ППР № на суму 104 418 грн.

Винесення вказаного ППР та визначення порушення податкового законодавства, що було відображено в акті перевірки, і стало підставою для звернення ТОВ з позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутній початковий договір, у зв`язку з чим не можливо встановити та дослідити характер і послідовність господарських відносин позивача з контрагентами. Також, позивачем, ні при попередньому розгляді справи, ні під час нового розгляду справи, не надано пояснень та доказів щодо факту перевезення, зберігання та порядку відпуску товару, та щодо операцій використання цього товару позивачем. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази оплати отриманого товару (виписки по банківському рахунку, платіжні доручення тощо).

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Згідно п.198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, на ряду з іншим, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу вказаних норм вбачається, що одним з визначальних критеріїв при встановленні правомірності віднесення платником ПДВ до свого податкового кредиту є придбання товарів та послуг з метою використання їх таким платником у власній господарській діяльності, що повинно бути доведено відповідними доказами - обліковими та іншими первинними документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В силу положень ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про проведення боргу від 01 вересня 2013 року та згідно п.1 договору ТОВ "Либертин" перевірив борг за договором поставки від 07 травня 2013 року №ДГ-0000009, що укладений між ТОВ "Либертин" і ТОВ "Альянс", а ТОВ "Ос-Маркетинг" прийняв на себе зобов`язання за названим у цьому пункті договору (т.1 а.с.64 п.п.1.1. договору).

На виконання умов договору позивачем надано до суду та перевірки:

- договір поставки від 07 травня 2013 року №ДГ-0000009;

- договір про проведення боргу від 01 вересня 2013 року;

- видаткові накладні за вересень 2013 року;

- податкові накладні за вересень 2013 року;

- реєстр виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2013 року;

- витяг з оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за вересень 2013 року;

- додаток 5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2013 року;

- декларація з ПДВ за звітній період вересень 2013 року, у складі якої уточнено період липень 2013 року - рядок 16.1 та рядок 16.2 коригування "- 77 112 грн.";

- платіжні доручення.

Разом з тим, суд першої інстанції посилався на відсутність в матеріалах справи початкового договору, у зв`язку з чим дійшов висновку, що неможливо встановити та дослідити характер і послідовність господарських відносин позивача з контрагентами, крім того, у матеріалах справи відсутні докази оплати отриманого товару (виписки по банківському рахунку, платіжні доручення тощо).

Стосовно таких висновків суду першої інстанції судова колегія зазначає, що судом першої інстанції не було належно досліджено матеріали справи, та не встановлено, що вищезазначені документи подано позивачем до суду разом з позовом, не встановлено, за яких обставин ці документи відсутні в матеріалах справи, не складено акт про їх відсутність та не запропоновано позивачу надати їх копії в ході розгляду справи.

Натомість, до апеляційної скарги позивачем додано виписку з рахунку (звіт про дебітові та кредитові операції по рахунку) у графі 349 дата проведення платежу 29 серпня 2013 року, сума 421 030,91 грн., призначення платежу - за буд. матеріали згідно Договору поставки 07 травня 2013 року №ДГ-0000009, чим підтверджено оплату товарів в повному обсязі.

Витяг з рахунку "205" підтверджує факт оприбуткування товарів, а також розрахунок коригування сум податкового кредиту до декларації з ПДВ за вересень 2013 року, розшифровку Додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2013 року, податковий кредит липня 2013 року "-77 112 грн." включено до податкових зобов`язань "+77 112 грн.".

Крім того, в матеріалах справи наявні акти виконаних робіт форми КБ-2В, КБ-3 (а.с.26-187, том 2), підсумкова відомість ресурсів, що підтверджують факт використання придбаних будматеріалів у господарській діяльності позивача.

Наведені документи містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт надання послуг.

Крім нереальності здійснення господарський операцій, висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ "Ос-Маркетинг", серед іншого, ґрунтувались на акті від 11 січня 2014 року №4/14-03-22-08/38313011 про неможливість проведення зустрічної звірки останнього. В акті вказано, що товариство відсутнє за податковою адресою. Господарські операції з підприємствами-постачальниками не спрямовані на реальне настання правих наслідків та мають ознаки безтоварних операцій.

Судова колегія вважає, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є беззаперечним доказом нереальності взаємовідносин позивача з його контрагентом, оскльки підтверджує лише факт неможливості проведення перевірки товариства, однак не може відображати фактичні обставини діяльності суб`єкта господарювання.

Також, на момент укладення позивачем договір з вказаним контрагентом, останній був в зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Крім того, судова колегія враховує, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2014 року (залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанції) зобов`язано ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області вилучити з автоматизованої системи "Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію, внесену на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ОС-Маркетинг" від 11 січня 2014 року №4/14-03-22-08/38313011.

Судова колегія вважає, що за умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання робіт та послуг, що призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, у межах господарської діяльності, за відсутністю з боку такого платника порушення вказаних вище вимог законів при формуванні податкового кредиту, останній не може бути позбавлений такого права.

Платник податків, який дотримався вимог закону щодо формування податкового кредиту, не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальником товару та його контрагентами вимог законодавства щодо створення підприємств, здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за порушення такими контрагентами правил ведення фінансово-господарської діяльності та податкової дисципліни. У разі, коли вказані контрагенти допустили такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки щодо них, адже законами іншого не передбачено.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними постачальником порушеннями вимог законодавства щодо створення підприємства та ведення фінансово-господарської діяльності.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не підтверджено факт реальності спірних операцій з його контрагентом та правомірність формування податкового кредиту.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Альянс" і, відповідно, необхідність їх задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.1, 3 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Альянс".

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.1, 3 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 12 листопада 2014 року №, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс" визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 69 612 грн., та застосовано штрафну санкцію у розмірі 34 806 грн. за порушення п.п.198.1, 198.3, 198.4 ст. 198 ПК України.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" (55340, Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Костянтинівка, вул. Промислова, 8а, ) судовий збір у розмірі 208,84 (двісті вісім) грн. 84 коп. за подачу адміністративного позову, 1 356,18 (одна тисяча триста п`ятдесят шість) грн. 18 коп. за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції та 1 461,85 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 85 коп. за подачу касаційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 10 липня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.