Справа № 580/1340/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року справа № 580/1340/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області(18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), в якій просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01 березня 2017 року здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмежень граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №713 від 09.08.2005 року) та проводити виплати без обмеження її максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення як працівник льотного складу. Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії з 01 березня 2017 року без встановлення обмеження граничного розміру відповідно до підпункту пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713), а тому звернувся із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо такого перерахунку і виплати, однак відповідач листом від 24.12.2019 року № 1693/Б-10, 1697/Б-12-1 відмовив у вказаному перерахунку у зв`язку з відсутністю підстав для цього. Такі дії Головного управління позивач вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачем надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. При цьому зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу, призначену відповідно до статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення. Відповідач вказав, що немає підстав для здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2017, оскільки, згідно із Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VІ максимальний розмір пенсії призначеної згідно Закону України Про пенсійне забезпечення не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668 передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Водночас абзац 2 даного пункту визначає, що пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без проведення перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом. Позивач звернувся до Головного управління із зверненням про здійснення ОСОБА_1 з 01.03.2017 перерахунку та виплати пенсії на підставі пункту 7 порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постаново Кабінету Міністрів України №418 від 21.07.1992 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 09.08.2015). За наслідками розгляду даної заяви відповідач листом № 1693/Б-10,1697/Б-12-1 від 24.12.2019 повідомив позивача, що виплата його пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії. Згідно із Законом України Про державний бюджет України на 2017 рік, про Державний бюджет України на 2018 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2017 становить 1247,00 грн, з 01.05.2017 1312,00 грн, з 01.12.2017 1373,00 грн, з 01.07.2018 1435,00 грн, з 01.12.2018 1497,00 грн., з 01.07.2019 1564 грн., з 01.12.2019 1638 грн. У вказаному листі також зазначено розрахунок розміру пенсії позивача по періодах та зазначено, що пенсія нараховується та виплачується згідно з нормами чинного законодавства України та документами пенсійної справи. Отже, оскільки пенсія позивача перевищує передбачений законом тимчасовий максимальний її розмір, такі положення Закону у спірний період неконституційними не визнавались і підлягали застосуванню Головним управлінням під час обчислення пенсії позивачеві.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення щодо позову підтримав повністю.

06.07.2020 перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу, призначену відповідно до статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 у справі №823/2493/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити виплату пенсії згідно з пунктом 7 Порядку №418 від 21.07.1992 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 09.08.2005) з 01.03.2018 з урахуванням вже виплаченої пенсії та правової оцінки викладеної в рішенні. На виконання даного рішення ГУ ПФУ в Черкаській області повідомляє про виконання рішення суду і вказує про розмір пенсії з 01.03.2018. (згідно листа № 983/Б-10 від 06.08.2019).

З листа ГУ ПФУ в Черкаській області №72885/03-03 від 15.08.2019 вбачається, що максимальний розмір пенсії згідно Закону №1788 не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність. Також ГУ ПФУ в Черкаській області даним листом повідомляє позивача, що згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 розмір пенсії позивача становить 17759, 48 грн, оскільки розмір пенсії перевищує максимальний розмір встановлений Законом № 3668, для здійснення перерахунку немає підстав.

18 грудня 2019 року позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з 01.03.2017 на підставі статті 54 закону України Про пенсійне забезпечення та постанови Кабінету Міністрів № 418 від 21.07.1992 (в редакції постанови № 713 від 09.08.2005).

Відповідач листом від 24.12.2019 №1693/Б-10,1697/Б-12-1 повідомив ОСОБА_1 , що підстав для проведення перерахунку без обмеження десятьма прожитковими мінімумами немає та виплата пенсії здійснюється в розмірі визначеному законом.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 54 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788 позивач отримує пенсію за вислугу років, як працівник льотного складу.

Статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788) визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно частини 3 статті 53 Закону №1788 працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418.

Відповідно до п. 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 № 529) пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом а статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Згідно з пунктом 7 Порядку у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, що набрав чинності 01.10.2011 (далі Закон № 3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд встановив, що відповідно до здійсненого відповідачем перерахунку розмір пенсії позивача з 01.03.2017 становить 10740 грн. Розрахунок: 18288,81 (заробітна плата) х 75 % = 13716,61, але не більше 5182,61 грн. (середня заробітна плата за 2016 рік) х 2,5 =12956,53 грн., але не більше 10740 грн. З 01.01.2018 - 12956,33 грн. З 01.03.2018: 25068,47 грн. (заробітна плата) х75 % = 18801,35 грн., але не більше 7103,79 грн. (середня заробітна плата за 2017 рік) х 2,5 = 17759,48 та 1373,00 грн. х 10 = 13730,00 грн. Тому з 01.03.2018 розмір пенсії становив 13730 грн., а з 01.07.2018 14350 грн.

Відповідно до Законів України Про Державний бюджет України на 2017 рік , Про Державний бюджет України на 2018 рік, Про Державний бюджет України на 2019 рік розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.01.2017 1247 грн., з 01.05.2017 1312 грн., з 01.12.2017 1373 грн., з 01.07.2018 1435 грн., 01.12.2018 1497 грн., з 01.07.2019 1564 грн., з 01.12.2019 1638 грн.

Суд вважає помилковим посилання позивача на абзац 1 п. 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI, яким передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, оскільки норми абзацу 1 п. 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI на позивача не розповсюджуються.

Крім цього, абзацом 1 п. 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI передбачено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Тобто пільга щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром надавалася лише до того часу, поки розмір пенсії, що виплачується, буде відповідати максимальному розміру пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.03.2017, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.06.2020 №580/234/19.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень доведено суду правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають до відшкодування.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення та з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.Г. Паламар