Справа № 240/4833/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 липня 2020 року м. Житомир справа № 240/4833/18

категорія 6756

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства Оборони України про визнання виконачого документу таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати відповідача здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року, який залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 року та постановою Верховного суду від 18 червня 2020 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 52 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності ІІ групи з 08.08.2017 внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.04.2018 №37.

Зобов`язано відповідача вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме: 08.08.2017 відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.

В решті позовних вимог - відмовлено.

26.09.2019 року (за вх.№22097/19) до суду надійшла заява Міністерства оборони України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначає, що комісією Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, встановленим порядком розглянуто питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги та прийнято рішення про відмову у її призначенні (протокол від 19.04.2019 №45). Враховуючи, що Міноборони вирішило спірне питання згідно з рішенням суду, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 14 травня 2019 року постановлено рішення про закінчення виконавчого провадження. Водночас, 13 вересня 2019 року на адресу Міноборони надійшла постанова державного виконавця від 05.09.2019 про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №240/4833/18 виданого 26.03.2019 та вимога про негайне його виконання.

Однак, Міноборони вважає, що виконавчий лист №240/4833/18, який виданий Житомирським окружним адміністративним судом 26.03.2019 року, не підлягає виконанню у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року призначено розгляд заяви Міністерства оборони України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню на 10 липня 2020 року об 12:00 год.

В судове засідання сторони не прибув, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій адвокат просить заяву Міністерства оборони України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення, розгляд заяви проводити без участі позивача та його представника. Представник позивача вказує, що комісією Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, протоколом від 04.10.2019 року №130 було прийнято рішення щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019, відповідно якого ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу як інвалід ІІ групи у відповідному розмірі, встановленого чинним законодавством України. Тому вважає, що заява Міноборони є неактуальною.

Згідно ч. 3 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає заяву в десятиденний строк та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Ознайомившись із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58874629 з виконання виконавчого листа № 240/4833/18 виданого 26.03.2019 року.

14 травня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58874629 у зв"язку з фактичним виконанням рішення суду.

13 вересня 2019 року постанова державного виконавця від 05.09.2019 про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №240/4833/18 виданого 26.03.2019 та вимога про негайне його виконання

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В., при розгляді постанови від 23.08.2019 про перевірку виконавчого провадження № 58874629 прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 58874629.

Згідно частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до вимог частин другої та третьої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, пов`язано з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред`явлення до виконання), зокрема: помилковою видачею; коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред`явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист; повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано виконавчий лист, або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, які, наприклад, пов`язані із процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, стаття 374 КАС України надає право суду, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або боржника у певних випадках визнати цей виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Однак, заявником не наведено доводів та не надано доказів, які б свідчили, що виконавчий лист видано помилково або, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, чи має місце добровільне виконання судового рішення боржником або ж іншою особою.

Також, заявником не наведено й інших причин, які могли б стати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, представник позивача в заяві від 09.07.2020 року (вх.№24303/20) вказує, що комісією Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, протоколом від 04.10.2019 року №130 було прийнято рішення щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019, відповідно якого ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу як інвалід ІІ групи у відповідному розмірі, встановленого чинним законодавством України.

Отже, Міністерством оборони України рішення суду у справі № 240/4833/20 виконання в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі і відновлення справедливості передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати судове рішення (п. 40 рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відтак, виконання судового рішення є приводом для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки станом на 10.07.2020 року виконавчий лист від 26.03.2019 року по справі №240/4833/18 фактично реалізований, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, адже саме по собі існування виконавчого листа жодним чином не впливає на права та інтереси Міністерства оборони України.

Відтак, враховуючи відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 374 КАС України, для визнання виконавчого листа №240/4833/18 таким, що не підлягає виконанню, заява Міністерства оборони України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є безпідставною та необґрунтованою, в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні останньої.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Міністерства оборони України про визнання виконачого документу таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова