Справа № 282/486/20
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Любарський районний суд Житомирської області
Справа № 282/486/20
Провадження № 2-а/282/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирськоїобласті у складі:

головуючого судді: Вальчука В.В.

при секретарі судового засідання: Демчук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції м.Києва лейтенанта поліції Вовка Сергія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що 24 квітня 2020 року інспектором 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції м. Києва лейтенантом поліції Вовк Сергієм Олеговичем винесено постанову серії ЕАК №2437493 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, він 24 квітня 2020 року, близько 21 год. 07 хв., керуючи транспортним засобом VOLKSVAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 здійснив перетин суцільної лінії 1.1, чим порушив п.8.5.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки серед матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яке він нібито скоїв, міститься лише постанова про адміністративне правопорушення, зміст якої не відповідає дійсності, обставинам справи, вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ст.283 КУпАП щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення. Відповідачем при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення грубо порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а зокрема поліцейський не надав скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявляти інші клопотання, подавати докази тощо.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 24 квітня 2020 року, близько 21 год 07 хв, керуючи транспортним засобом VOLKSVAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 нібито здійснив перетин суцільної лінії 1.1, чим порушив п.8.5.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), проте, це не відповідає фактичним обставинам справи оскільки події описані у Постанові відбулися в с.Білогородка на смузі розгону при виїзді на Брест Литовське шосе. Автомобіль патрульної поліції стояв на цій смузі. На фото, що додається до позовної заяви, він зафіксував Інспектора поліції, який зупинив інший транспортний засіб, але це пояснює, що автомобілі, включаючи автомобіль патрульної поліції, потрібно було об`їжджати. Рухаючись по смузі розгону, він змушений був об`їжджати вказані автомобілі та самих Інспекторів (їх було двоє), які пересувалися по смузі. Разом з тим, він, не доїхав до кінця смуги розгону та навіть виконуючи об`їзд, не пересікав суцільної лінії 1.1 та не порушував п.8.5.1 ПДР, проте, Інспектор його зупинив та звинуватив у вчиненні правопорушення, якого він не здійснював. Також, Інспектор звинуватив його у тому, що він нібито мав намір здійснити розворот/поворот на ліво, який знаходиться за 100-150 м далі від закінчення полоси розгону, але такі звинувачення є просто абсурдними припущеннями, нічим не підтвердженими.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява у якій він вказує, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить суд слухати справу за його відсутності.

Відповідач - інспектор 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції м. Києва лейтенант поліції Вовк С.О. у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність також не надавав.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАК №2437493 від 24.04.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕАК №2437493 від 24.04.2020 року, 24 квітня 2020 року, близько 21 год. 07 хв. ОСОБА_1 на 17км. Брест-Литовського шосе в с.Білогородка, керуючи транспортним засобом VOLKSVAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перетин суцільної лінії 1.1, чим порушив п.8.5.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов`язком доказування, встановленим ст.77 КАС України, не надано належних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальност.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безаперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова інспектора 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції м.Києва лейтенанта поліції Вовк Сергія Олеговича серії ЕАК №2437493 від 24.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст.ст.5, 9, 122 ч.1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст.9, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.62 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії ЕАК №2437493 від 24.04.2020 року, винесену інспектором 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції м.Києва лейтенантом поліції Вовк Сергієм Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Провадження по справі стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 липня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вальчук В. В.