Справа № 240/4528/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

08 липня 2020 року м. Житомир справа № 240/4528/20

категорія 109000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Єфіменко О.В.,

секретар судового засідання Магдич В.М.,

за участю представника позивача Мамедова А.В.,

представника відповідача Гарбара К.Г.,

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Агро-Сід" до Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фермерського господарства "Агро-Сід", у якій останнє просить визнати протиправним та скасувати рішення Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області "Про внесення змін в рішення 67 сесії від 14.01.2020 №1668" №1764 від 29.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог товариство вказало, що за результатом проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 142,1968 га за кадастровим номером :08:000:0001 стало переможцем аукціону (покупцем), у зв`язку із чим між товариством та Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області укладено договір оренди землі №60 від 27.12.2019 та 09.01.2020 здійснено сплату орендної плати за земельну ділянку отриману у користування на підставі вказаного договору.

Однак, 10.01.2020 товариство отримало листа Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка повідомила про те, що аукціон вважається таким, що не відбувся, у зв`язку із чим відповідачем винесено рішення №1668 від 14.01.2020, яким скасовано земельні торги, з підстав невчасної оплати орендної плати. У подальшому відповідачем винесено рішення №1764 від 29.01.2020, яким внесено зміни в рішення 67 сесії №1668 від 14.01.2020 про виправлення описки, замість «скасування» аукціону анулювання.

Позивач вважає рішення 68 сесії Потіївської сільської ради від 29.01.2020 року № 1764 «Про внесення змін в рішення 67 сесії №1668 від 14.01.2020» протиправним, таким, що порушує його законні права та інтереси та підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а тому звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 відкрите провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з повідомленням (викликом) осіб, призначено підготовче засідання у справі на 30.04.2020, яке не відбулося у зв`язку із наявними клопотаннями сторін, які беруть участь у справі про його відкладення. Подані клопотання судом задоволені, підготовче засідання у справі відкладено на 26.05.2020.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 26.05.2020 продовжено підготовче засідання у справі на 30 днів, наступне підготовче засідання призначене на 26.06.2020. Засідання, призначене на 26.06.2020, було відкладене на 08.07.2020 у зв`язку із перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці у період з 09.06.2020 до 03.07.2020.

08.07.2020 у підготовчому засіданні суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі.

Представник позивача заперечував стосовно закриття провадження у справі.

Представник відповідача наголошував, на тому, що вказана позовна заява повинна розглядатися у порядку господарського судочинства, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Суд, розглядаючи питання про закриття провадження у даній справі, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 27.12.2019 проведено земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення (аукціон № 22442 лот 43606), переможцем якого визначено ФГ «Агро-Сід» з ціною продажу лота в сумі 66369,72 грн без урахування ПДВ як річна оплата за користупання земельною ділянкою площею: 142,1968 га; кадастровий номер: :08:000:0001.

Відповідно до зазначеного протоколу зазначена ціна продажу лота повинна бути сплачена переможцем аукціону не пізніше трьох банківських днів з дня укладання договору оренди земельної ділянки.

Договір оренди земельної ділянки площею: 142,1968 га; кадастровий номер: :08:000:0001 було укладено з ФГ «Агро-Сід» () 27.12.2019 і зареєстроване за №60. ФГ «Агро-Сід» сплачено ціну лота в повному обсязі 09.01.2020.

Рішенням 67 сесії сьомого скликання Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №1668 від 14.01.2020 скасовано земельні торги у формі аукціону (аукціон № 22442 лот 43606) від 27.12.2019, з причини того, що ціну лота сплачено з порушенням строку, який був визначений протоколом аукціону, договором оренди землі.

Рішенням 67 сесії сьомого скликання Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №1764 від 14.01.2020 виправлено описку у рішенні 67 сесії сьомого скликання Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №1668 від 14.01.2020, зокрема "скасування" виправлено на "аналювання".

Позивач оскаржив до Господарського суду Житомирської області рішення 67 сесії сьомого скликання Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №1668 від 14.01.2020, яким скасовано земельні торги у формі аукціону (аукціон № 22442 лот 43606) від 27.12.2019, при цьому рішення №1764 від 29.01.2020, яким виправлено описку у рішенні №1668 від 14.01.2020 оскаржено позивачем до Житомирського окружного адміністративного суду.

Суд погоджується з твердженням відповідача, про те, що обидва вищезазначені рішення є взаємопов`язаними, оскільки рішенням, яке оскаржується у даному провадженні лише виправлено описку допущену сільською радою при його винесенні.

Надаючи правове обґрунтування встановленим обставинам, суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Пунктом 1 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В тому числі, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Втім, визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Земельний кодекс України (далі - ЗК України) є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов`язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів (ч.1 ст.135 ЗК України).

Згідно з 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 80 вказаного кодексу встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відтак, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у земельних відносинах, які виникли між сторонами, які беруть участь у справі, сільська рада під час здійснення повноважень розпорядника землями державної власності є рівноправним суб`єктом земельних відносин.

Предметом даного спору є оскарження рішення, яким лише виправлено описку у прийнятому рішенні 67 сесії сьомого скликання Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №1668 від 14.01.2020 "Про скасування земельних торгів".

Як вже зазначалося, у вказаних відносинах Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області виступає рівноправним суб`єктом земельних відносин, а не суб`єктом владних повноважень, а тому вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі або припинення відповідних прав щодо неї, не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суд від 20.06.2018 у справі № 727/10968/17 (провадження № 11-524апп18) та 03.04.2019 року у справі № 727/1002/17 (провадження № 11-1492апп18).

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 1 частини першої статті 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

З огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, обставини, встановлені судом та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, суд вважає, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За нормами частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження.

Згідно з ч.1 ст.239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Зважаючи на правову позицію Верховного Суду у даній категорії справ, характер спірних правовідносин та склад учасників справи, суд роз`яснює позивачу право на звернення з цим позовом у порядку господарського судочинства (за правилами Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 2 статті 239 КАС України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 19, 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі №240/4528/20 за позовом Фермерського господарства "Агро-Сід" до Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції загального суду у порядку господарського судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 13.07.2020.

Суддя О.В. Єфіменко