Справа № 420/3111/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3111/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-а) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA500030/2020/000018/2 від 24.03.2020 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2020/00054 від 24.03.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 09 квітня 2020 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-а) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA500030/2020/000018/2 від 24.03.2020 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2020/00054 від 24.03.2020 року

Ухвалою від 21 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.03.2020 року позивачем до Одеської митниці Держмитслужби 23.03.2020 року була подана митна декларація №UA500030/2020/203580, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

На підтвердження митної вартості були надані відповідні документи, які, на думку позивача, містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, що, в свою чергу, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.

Між тим, за результатами перевірки №UA500030/2020/203580 та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA500030/2020/000018/2 від 24.03.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2020/00054 від 24.03.2020 року з підстав того, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, внаслідок чого відповідачем було застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з наданих позивачем документів вбачається можливість визначення відповідачем митної вартості товарів, які ввозяться на територію України за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

До суду 05 червня 2020 року (вхід. №21652/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання 03 червня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06 липня 2020 року на 10.00 годину.

Представник позивача на відкрите судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце призначення судового засідання, про що свідчить звіт про направлення судової повістки електронною поштою, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Відповідач на відкрите судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно засобами електронної пошти, про що свідчить звіт від поштового сервера, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Виходячи із характеру спірних правовідносин та предмету доказування, враховуючи, що позивачем подані документи на підтвердження своїх доводів та обставин, та судом не витребувані додаткові докази, суд доходить висновку, що неявка на судові засідання позивача не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 06 липня 2020 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення учасників справи, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив такі факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» зареєстровано 05.07.2019 року, номер запису до ЄДР 1 543 102 0000 004361 (а.с.94-95).

Основних видом діяльності позивача є: оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (46.49), що підтверджено Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Матеріалами справи підтверджено, що 24.10.2019 р. між компанією SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED (Китай) (продавець) та ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП (покупець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 (далі - Контракт) (а.с. 50-56), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити покупцеві, а покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту.

Пунктом 1.3 Контракту передбачено, що товар відвантажується партіями. Під партією мається на увазі товар, оформлений однією Специфікацією. Відправниками товару можуть виступати фірми, розташовані на території Китаю і зазначені в якості відправника в коносаменті.

Згідно з п.2.1 Контракту, кількість і асортимент товару, що поставляється за цим Контрактом, вказується в інвойсах (специфікаціях) на кожну окрему поставку, які є невід`ємною частиною Контракту.

Пунктом 4.1 Контракту передбачено, що загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, становить 1000000 (один мільйон) доларів США.

Вартість кожної партії товару визначається відповідно до специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту. Упаковка та маркування включені у ціну товару (п.4.2 Контракту).

Відповідно до п.4.3 Контракту, оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу.

На виконання умов зазначеного Контракту компанією SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED поставлено ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП партію товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, нові, без двигуна, у частково розібраному стані для зручності транспортування, для дітей віком від 3-х років, діаметром колеса 24 дюймів: арт. 84877-5 шт., арт. 47041-5 шт., арт 42742 1 шт., діаметром колеса 26 дюймів: арт. 51340-4 шт., арт 86384 2 шт., арт 87905-90 шт., арт 62866-90 шт., арт 71297-90 шт, арт. 62023-90 шт., арт. 74463-1 шт., ат 64856-90 шт., арт 90499-90 шт., арт 14824-90 шт., арт 12714-90 шт., арт 51340-2 шт., арт 86384-1 шт., арт 52247-1 шт., арт 29658-1 шт., арт 93092-93 шт., арт. 23619-92 шт., арт 87519-93 шт., арт 85512-92 шт., арт 79390-2 шт., арт 17966-90шт., арт 54710-90 шт., арт 20019-90шт., арт 84244-90шт., арт 98567-3шт., арт 97104-2шт., арт 52247-2 шт., арт. 29008- 95 шт., арт. 34538-95 шт., арт. 27006 95 шт., арт. 88837 95 шт. Торговельна марка - CORSO. Виробник - SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED. Країна виробництва - CN (Китай).

Також, суд встановив, що 31 липня 2019 року між ТОВ «Термінал Про» (виконавець) та ТОВ «ТК Юніон Груп» (Замовник) укладено договір про надання послуг з декларування товарів №310719/1 (а.с.57-59).

Для проведення митного оформлення придбаного товару декларантом подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію (МД) № 500030/2020/203580 від 23.03.2020р., а також документи на підтвердження митної вартості товару: пакувальний лист (packing list) №J254Z20-05-PL від 16.01.2020р.; (packing list) №J254Z20-06-PL від 16.01.2020р.; (packing list) №J254Z20-07-PL від 16.01.2020р., (packing list) №J254Z20-08-PL від 16.01.2020р, (packing list) №J254Z20-09-PL від 16.01.2020р., рахунок-фактуру (інвойс) (сommercial invoice) №J254Z20-05 від 16.01.2020р.; рахунок-фактуру (інвойс) (сommercial invoice) №J254Z20-06 від 16.01.2020р., рахунок-фактуру (інвойс) (сommercial invoice) №J254Z20-07 від 16.01.2020р., рахунок-фактуру (інвойс) (сommercial invoice) №J254Z20-08 від 16.01.2020р., рахунок-фактуру (інвойс) (сommercial invoice) №J254Z20-09 від 16.01.2020р., коносамент (Bill of lading) №MEDUJI658637 від 27.01.2020 р.; автотранспортну накладну (Road consignment notes) №145 від 22.03.2020р.; автотранспортну накладну (Road consignment notes) №145/1 від 22.03.2020р.; автотранспортну накладну (Road consignment notes) №145/2 від 22.03.2020р.; автотранспортну накладну (Road consignment notes) №145/3 від 22.03.2020р.; автотранспортну накладну (Road consignment notes) №145/4 від 22.03.2020р.;сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №20С4401А0527/00024 від 04.03.2020р.; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №20С4401А0527/00025 від 04.03.2020р.; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №20С4401А0527/00026 від 04.03.2020р.; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №20С4401А0527/00028 від 04.03.2020р.; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №20С4401А0527/00029 від 04.03.2020р.;акт про проведення огляду (переголяду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA 500030/2020/203513 від 23.03.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №J254Z20-05 від 16.01.2020р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №J254Z20-06 від 16.01.2020р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №J254Z20-07 від 16.01.2020р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №J254Z20-08 від 16.01.2020р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №J254Z20-09 від 16.01.2020р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 24.12.2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 від 24.10.2019 р.; договір про надання послуг митного брокера №310719/1 від 31.07.2019 р.; інші некласифіковані документи: акти зважування №№ 104589;104590;104591; 104592; 104593 від 22.03.2020 року, копію митної декларації країни відправлення №00028536 від 20.01.2020 р.

Під час оформлення товару, його митна вартість у декларації була визначена за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Суд встановив, що під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № №UA500030/2020/203580 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, суд встановив, що 24.03.2020 року до ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП від митного органу надійшло електронне повідомлення декларанту № 1364424 по (МД) № 500030/2020/203580 від 23.03.2020р.

Відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено; 2) страхові документи, якщо здійснювалося страхування; 3) переклад митної декларації країни відправлення на українську мову, відповідно до ч.1 ст. 254 МК України; 4) каталоги, специфікації виробника товару; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом було надіслано до Одеської митниці Держмитслужби письмові пояснення.

Також, суд встановив, що Одеською митницею Держмитслужби було прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500030/2020/000018/2 від 24.03.2020 р. та на його підставі видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № /2020/00054 (а.с.17-21).

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив такі висновки.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, орган доходів і зборів має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, що підтверджено матеріалами справи, що під час здійснення Одеською митницею Дерммитлсужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за МД №UA500010/2020/203580 від 23.03.2020 року було встановлено, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- відповідно до п. 4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року № 19-YG-099 «вартість кожної партії товарів визначається відповідно до специфікації, що складається на кожну партію окремо і невід`ємною частиною цього контракту» до митного оформлення специфікації до вищезазначеного контракту не надавались;

- п.4. 3 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року № 19-YG-099 визначено декілька умов та термінів оплати за товари, але в наданих до митного оформлення інвойсах відсутні конкретні умови та терміни оплати;

- в наданих до митного оформлення інвойсах від 16.01.2020 року № J254Z20-05; №J254Z20-06; №J254Z20-07 ; №J254Z20-08 ;№J254Z20-09 визначена поставка товарів на умовах FOB, але в зазначених інвойсах вказана вартість перевезення (фрахту), тобто суперечить визначеним умовам поставки товарів FOB; вищезазначені інвойси подані як документи, що підтверджують вартість перевезення, яку повинен сплатити продавець покупцю, але в наданому до митного оформлення коносаменті в графі «оплата фрахту» міститься напис «Freight Prepeid», який перекладається з англійської мови фрахт сплачено; згідно п.1 ч.2 статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 МКУ, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу III «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року №599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт) (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат, тощо. Зазначені документи декларантом до митного оформлення не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати на страхування цих товарів, в наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо страхування товарів;

- в наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 20.01.2020 року №00028536 зазначено документ (можливо зовнішньоекономічний контракт) за № 19 YG-099-6 та коносамент № 17GVBAPXLEN0401, які до митного оформлення не надавались.

Декларанту було запропоновано, відповідно до 4 3 ст. 53 МК України, для підтвердження заявленої митної вартості потягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено;

- страхові документи, якщо здійснювалось страхування;

- переклад митної декларації країни відправлення на українську мову відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України;

- каталоги, специфікації виробника товарів;

- виписку з бухгалтерської документації;

-висновки про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Суд встановив, що ТОВ «Торгівельна компанія Юніон» листом від 24.03.2020 року вих. № 1 надала письмові пояснення, відповідно до яких заявник зазначив, що:

« 1. Стосовно п.1. вимог митного органу, Декларант зауважує увагу митниці на п.1.1. Контракту №19YG-099 від 24.10.2019 року, де чітко вказано, - «…В порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товари, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в Інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту...».

До митного оформлення разом із МД надані інвойси від 16.01.2020 року №J254Z20-05; №J254Z20-06; №J254Z20-07; №J254Z20-08; №J254Z20-09 від 16.01.2020р, які і є специфікаціями.

2. Стосовно п. 2 вимоги митниці декларант зазначив, що відповідно до п.4.3. контракту від 24 жовтня 2019 року №19YG-099, оплата може здійснюватися (тобто передбачено можливість, а не обов`язок) як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Згідно з п.4.3.1. контракту - оплата може проводитись частинами. Із даних положень вбачається свобода сторін договору у здійсненнях взаєморозрахунків.

Пунктом 4.3.2 контракту визначено, що передоплата товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. При цьому сплачена партія товару повинна прибути на митну територію України не пізніше 300 днів з моменту списання грошових коштів з рахунку покупця.

Із даних положень вбачається свобода сторін договору у здійсненні взаєморозрахунків.

Разом з тим, Декларант вказує на те, що умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

3. Стосовно п. 3 вимоги декларант зазначив, що вартість фрахту контейнерів було включено декларантом до митної вартості, що відповідає умовам поставки FOB. При цьому декларант засобами електронного зв`язку звернувся до продавця щодо позначення «Freight Prepeid» у коносаменті від 27.01.2020 року № MEDUJI658637 продавець надав відповідь, що дана позначка означає оплату фрахту продавцем лише від міста Тяндзінь річкою до порту ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 на четверту вимогу декларант зазначив, що FOB, термін Інкотермс 2000,2010, 2020, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження та це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосуватись тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. При цьому декларант зауважує, що страхування при FOB є зоною відповідальності покупця, якщо він вважає, що це потрібно. При цьому як вбачається з листа SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, страхування вантажу не здійснювалось. Крім того, зовнішньоекономічним договором купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів не передбачено надання документів зі страхування товару покупцю.

5. щодо п`ятого зауваження митниці зазначено, що у відповідності до відомостей, наданих продавцем SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, зазначення у експортній декларації від 30.12.2019 року №00471603 номеру контракту « 19YG-099-4» та коносамент № 17GVBAPXLEN0401, які до митного оформлення не надавались, декларантом надано лист SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, відповідно до якого зазначено, що сталась технічна помилка (а.с.67).

Листом за №2 від 24.03.2020 року Декларантом ТОВ «Термінал ПРО» повідомлено Одеську митницю Держмитслужби, що всі наявні документи та інформація були надані. Додаткових документів та інформації в наявності немає (а.с.76).

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Так, суд встановив, що 24 жовтня 2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 (далі - Контракт).

Відповідно до п.1.1. Контракту, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту.

Відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099, «вартість кожної парти товарів визначається відповідно до специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту», до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується представником відповідача у відзиві на позовну заяву, що позивачем до митного оформлення разом із митною декларацією надані, інвойси від 16.01.2020 року № J254Z20-05; №J254Z20-06; №J254Z20-07; №J254Z20-08; №J254Z20-09, які і є специфікаціями відповідно до п.1.1 Контракту №19YG-099 від 24 жовтня 2019 року.

Стосовно тверджень відповідача, що відповідно до п.4.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 визначено декілька умов та термінів оплати за товари, але в наданих до митного оформлення документах що стосуються товарів (інвойсах, прайс-листах та інш.), відсутні конкретні умови та терміни оплати, суд зазначає таке.

Так, пунктом 4.3. та підпунктами 4.3.1., 4.3.2. Контракту №19YG-099 від 24.10.2019 року передбачено, що оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу.

Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

Суд також звертає увагу на те, що в інвойсах, які було надано ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до митного оформлення містяться посилання на Контракт №19YG-099 від 24.10.2019 року, що давало можливість митному органу встановити належність товару, на який постачальником було видано інвойс, до конкретної поставки.

Окрім того, декларантом надано платіжне доручення на підтвердження факту оплати за товар.

Стосовно тверджень відповідача щодо того, що наданими до митного оформлення інвойсах від 16.01.2020 року № J254Z20-05; №J254Z20-06; №J254Z20-07; №J254Z20-08; №J254Z20-09 визначена поставка товарів на умовах FOB, але в зазначених інвойсах вказана вартість перевезення (фрахту), тобто суперечить визначеним умовам поставки товарів FOB, що інвойси подані, як документи, що підтверджують вартість перевезення, яку повинен сплатити отримувач контрагенту, але в наданому до митного оформлення коносаменті від 27.01.2020 року №MEDUJI658637 в графі «оплата фрахту» міститься напис «Freight Prepeid», який перекладається з англійської мови - фрахт сплачено; згідно з п.1 ч.2 статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 МКУ, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу III «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року №599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послух, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури; - калькуляція транспортних витрат, тощо; зазначені документи декларантом до митного оформлення не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару», суд зазначає таке.

Відповідно до Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торговельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) за терміном FOB (Free on Board) «Вільно на борту» означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. Даний термін може застосовуватися лише при перевезенні товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Тобто, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Представник позивача зазначив та підтверджено матеріалами справи, що Декларант позивача, здійснюючи заповнення митної декларації включив у митну вартість товарів витрати на фрахт, що повністю відповідає умовам поставки FOB.

Таким чином, вартість фрахту було включено декларантом позивача до митної вартості товарів.

Окрім того, відповідно до листа від 24.03.2020 року «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» зазначено, що позначка «Freight Prepeid» у коносаменті від 27.01.2020 року № MEDUJI означає оплату фрахту продавцем лише до м. Тяндзінь річкою до порту ОСОБА_1 (а.с.67).

Також, декларант зазначив, що страхування при FOB є зоною відповідальності покупця (Позивача), якщо він вважає, що це потрібно.

Так, суд встановив, що договором №19YG-099 від 24.10.2019 року не передбачено падання документів зі страхування товару покупцю.

Правила Інкотермс 2010 також не передбачають обов`язкового надання покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу (такої вимоги не було). Надання вказаних документів митним органам України не передбачено також і міжнародними документами з митної справи. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.06.2019 року по справі №821/408/18.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа від 24.03.2020 року «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» зазначено, що страхування товару не здійснювалось.

Стосовно тверджень представника відповідача, що в наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 20.01.2020 року №00028536 зазначено документ (можливо зовнішньоекономічний контракт) за №19YG-0996 та коносамент № 17GVBAPXLEN0401, які до митного оформлення не надавались, суд зазначає, що судом встановлено, що дані розбіжності виникли в результаті технічної помилки з боку продавця товару - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED», про що зазначено у листі «Freight Prepeid» (а.с.67).

Представник позивача у позові зазначив, що він не несе відповідальності за заповнення експортної декларації країни відправлення.

Окрім того, суд погоджується з твердженням представника позивача, що вказана обставина (зазначення номеру контакту у експортних накладних « 19YG-099-04» замість « 19YG-099» - жодним чином не впливає на митну вартість товару, її числові показники і не є ані окремою, ані достатньою підставою для митного органу не приймати документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначати такі відомості як підставу для коригування митної вартості.

Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 січня 2020 року по справі №813/1350/14.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано всі належним чином оформлені документи для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги про належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що ціною позову є різниця митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом та митною вартістю, визначеною митним органом. При митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією в розмірі 179 056, 77 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу, що й є ціною позову.

Суд погоджується з доводами відповідача, оскільки прийняття рішення про коригування митної вартості послугувало підставою для понесення позивачем витрат в сумі 179 056, 77 грн., а тому суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Держмитлужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» судовий збір в сумі, який повинен був сплачений за подачу позову, а саме: 2 685, 85 грн. (за майнову вимогу про оскарження рішення про коригування митної вартості) та 2120 грн. (за немайнову вимогу про оскарження картки відмови в прийнятті митної декларації), разом: 4 787, 85 грн.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-а) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA500030/2020/000018/2 від 24.03.2020 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2020/00054 від 24.03.2020 року, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2020/00054 від 24.03.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) про коригування митної вартості UA500030/2020/000018/2 від 24.03.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-а) судовий збір в розмірі 4 787, 85 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят сім гривень 85 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.