Справа № 380/2962/20
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2962/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області (81070, Львівська область, смт. Івано-Франкове, пл. Ринок, 1) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 07.06.2019 року про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для гаражного будівництва;

- зобов`язати Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області надати дозвіл позивачу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області на сесії селищної ради 03.10.2019 року відмовила позивачу в наданні дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач вважає спірну відмову Івано-Франківської селищної ради незаконною і необґрунтованою та такою, що суперечить Конституції України та Земельному кодексу України з огляду на наступне. Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених Земельним кодексом України. Статтею 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 га. Передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про основи містобудування». Відповідно до ст. 12 вище вказаного Закону до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених, в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. Детальний план є основою для визначення вихідних даних для відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об`єктів будівництва, реконструкції забудови. Отже, для отримання безоплатно у власність або користування земельної ділянки для містобудівних потреб, зокрема, для гаражного будівництва необхідно виготовити детальний план території. Проте, відповідач відмовив у наданні дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для гаражного будівництва, що суперечить вимогам закону про прийняття рішення за наслідками розгляду заяви.

Ухвалою суду від 17 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. 07 червня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2. Питання, яке поставлене в заяві позивача регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ст. 10, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці. Фінансування робіт з планування території Автономної Республіки Крим, областей, районів, населених пунктів, районів у містах, кварталів, проведення містобудівного моніторингу здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів або інших джерел, не заборонених законом. Беручи до уваги позовну заяву, позивач помилково вважає, що порушено її право на безоплатне отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га відповідно до положення ст.121 Земельного кодексу України. Однак, Івано-Франківська селищна рада не порушувала права громадянки ОСОБА_1 на отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража, так як вона не просила селищну раду у своїй заяві від 07.06.2019 року безоплатно передати їй у власність земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража відповідно до вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України. Якщо б така заява була подана відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, то Івано-Франківська селищна рада була б зобов`язана згідно ч.7 ст. 118 даного кодексу розглянути клопотання у місячний строк і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. Івано-Франківська селищна рада зазначає, що проект землеустрою і детальний план це є два зовсім різних документа. Як уже зазначалось, розроблення детального плану регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який в свою чергу не зобов`язує орган місцевого самоврядування прийняти одне із двох рішень, щодо розроблення чи не розроблення детального плану (на відміну від проекту землеустрою), так як фінансування таких робіт по розробленню детального плану здійснюється за рахунок місцевого бюджету. Таким чином, позивач беручи норми Земельного кодексу України, помилково застосовує їх до питання щодо виготовлення детального плану, які регулюється іншим нормативним актом. Щодо покликання позивача, на порушення Івано-Франківською селищною радою вимог Закону України «Про звернення громадян», то повідомляє, що 12.06.2019 року Івано-Франківська селищна рада (в межах місяця) надіслала лист позивачу, що її заява буде розглянута на черговому засіданні постійної комісії з питань регулювання земельних відносин селищної ради та черговій сесії селищної ради.Позивач помилково вважає, що Закон України «Про звернення громадян», зобов`язує орган місцевого самоврядування надати їй відповідь прийнявши нормативний акт у формі рішення. Відповідний закон лише зобов`язує розглянути заяву позивача і надати відповідь. Додатково, Івано-Франківська селищна рада вважає за необхідне зазначити, що територія на якій позивач хотіла розробити детальний план, є прибудинковою територією багатоквартирного будинку і спільною сумісною власністю усіх мешканців даного будинку, в якому не створено ОСББ і не проведений розподіл земельної ділянки під будинком. Враховуючи вищенаведене і керуючись ч.2 ст. 19 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Івано-Франківська селищна рада просить у задоволенні позову відмовити.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 07 червня 2019 року звернулась із заявою до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Івано-Франківська селищна рада листом від 15.10.2019 № 02.15/912 надала відповідь позивачу про те, що заяву було розглянуто на XXXIX сесії VII скликання Івано-Франківської селищної ради від 03.10.2019 року. За результатами голосування рішення не прийнято. Зазначено, рішення приймається більшістю депутатів від загального складу ради, у разі, якщо рішення не отримали необхідну кількість голосів, то воно вважається неприйнятими. Окрім того XXXIX сесією Івано-Франківської селищної ради рекомендовано мешканцям багатоквартирного житлового будинку по вул. Залізничній, 1, смт. Івано-Франкове, провести збори мешканців будинку та розподіл території - земельних ділянок для всіх мешканців даного будинку.

Позивач, не погодившись з діями відповідача звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, щодо якої позивач бажає отримати дозвіл на виготовлення детального плану території земельної ділянки для гаражного будівництва, знаходиться в межах АДРЕСА_2 та є прибудинковою територією багатоквартирного будинку.

Згідно пункту "б" частини 1 статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі житлової та громадської забудови.

Згідно із статтею 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Статтею 39 Земельного кодексу України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами (стаття 40 Земельного кодексу України).

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи містобудування», до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям. До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону. Питання у сфері містобудування, віднесені до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, можуть розглядатися на засіданнях громадських та архітектурно-містобудівних рад, утворених відповідно до законодавства.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Законом України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної документації» (далі - Закон № 3038).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону, детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до статті 4 Закону № 3038 об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва, що визначаються відповідно до: у населених пунктах - меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні.

В свою чергу, забудова передбачає будівництво із зведенням об`єктів будівництва. Отже, у безпосередню сферу регулювання Закону № 3038 потрапляють саме об`єкти будівництва, якими відповідно до положень статті 4 Закону № 3038 є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Статтею 16 Закону № 3038 визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Статтею 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці. На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території. Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території). Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою, крім випадків, передбачених цим Законом.

Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин

території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України №290 від 16.11.2011 «Про затвердження порядку розроблення містобудівної документації» (далі - порядок).

Відповідно до п. 4.1. Порядку, рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Відповідно до п.4.3, 4.4 Порядку, замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є:при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні та внесення змін до неї визначає джерела фінансування розроблення містобудівної документації та організовує її розроблення.

Відповідно до п.34, 42 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації; питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такий же обов`язок органів місцевого самоврядування встановлений ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

ОСОБА_1 07 червня 2019 року звернулась із заявою до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Івано-Франківська селищна рада листом від 15.10.2019 № 02.15/912 надала відповідь позивачу про те, що заяву було розглянуто на XXXIX сесії VII скликання Івано-Франківської селищної ради від 03.10.2019 року. За результатами голосування рішення не прийнято. Зазначено, рішення приймається більшістю депутатів від загального складу ради, у разі, якщо рішення не отримали необхідну кількість голосів, то воно вважається неприйнятими. Окрім того XXXIX сесією Івано-Франківської селищної ради рекомендовано мешканцям багатоквартирного житлового будинку по вул. Залізничній, 1, смт. Івано-Франкове, провести збори мешканців будинку та розподіл території - земельних ділянок для всіх мешканців даного будинку.

Відтак, як вбачається з протоколу засідання сесії Івано - Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області від 03.10.2019 №39, протокольним рішенням за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 рішення не прийняли. При цьому, як вбачається з даного протоколу сесії, окремого рішення в письмовій формі з цього питання відповідач не приймав.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що у спірному випадку Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області допустила протиправну бездіяльність щодо невирішення у встановленому законодавством порядку та у спосіб заяви ОСОБА_1 від 07.06.2019 року щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою АДРЕСА_2 , оскільки, відповідач фактично не прийняв рішення з цього питання.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 07.06. 2019 щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для гаражного будівництва є обґрунтованими та підставними, тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

Також з врахуванням наведених вище обставин і висновків суд не надає правової оцінки доводам відповідача, якими він обґрунтовує правомірність відмови, оскільки оцінка даних обставин є передчасною і не належить до предмета спору у даній справі в зв`язку з відсутністю рішення селищної ради, прийнятого у встановленому законодавством порядку та спосіб (формі) .

Щодо позовних вимог про зобов`язання Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області надати дозвіл позивачу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2, то такі до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому, у випадку, коли законом встановлені повноваження суб`єкта владних повноважень в імперативній формі, суд зобов`язує його прийняти конкретне рішення чи вчинити конкретну дію. Натомість, у випадку, коли суб`єкт наділений певними дискреційними повноваженнями, суд повинен вказати на виявлені порушення при здійсненні таких повноважень та зазначити норму закону, яку суб`єкт владних повноважень (відповідач) повинен застосувати при вчиненні дій (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки за своєю правовою природою є дискреційним.

З метою захисту порушеного права позивача суд вважає, що в даному випадку необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 07 червня 2019 року щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак, позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задоволити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 07.06.2019 щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для гаражного будівництва.

Зобов`язати Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 07 червня 2019 року щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки площею 0,01 га для гаражного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 420,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області (81070, Львівська область, смт. Івано-Франкове, пл. Ринок, 1; ).

Повне судове рішення складено 13.07.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна