Справа № 463/8369/19
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/8369/19
Провадження №6-а/463/6/20
У Х В А Л А

14 липня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,
з участю секретаря судового засідання Фурик Л.М.,
заявника ОСОБА_1 ,
адвоката Скорбача О.І.,
перекладача Бешкарової О.О.,
представника позивача Арендач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву громадянина Таджикистану ОСОБА_2 про припинення дії та повернення застави у справі за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою ідентифікації, -

в с т а н о в и в:

01 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про припинення дії застави та повернення застави у сумі 191 100 гривень ОСОБА_4 , яка була внесена ним за звільнення із умов несвободи заявника, а також просить скасувати всі обмеження, які передбачаються ст. 289 КАС України.
Подану заяву мотивує тим, що 7 квітня 2019 року громадянин Таджикистану ОСОБА_5 був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща. 8 квітня 2019 року він був переданий на територію України та затриманий цього ж дня. 9 квітня 2019 року Личаківським районним судом було прийнято рішення про затримання останнього з метою ідентифікації. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 3 жовтня 2019 року частково задоволено позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та встановлено заставу у сумі 384 200 гривень з покладенням на ОСОБА_1 обов`язків, пов`язаних з особистим переміщенням. 10 січня 2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом було частково задоволено вимоги апеляційної скарги заявника і встановлено йому заставу у розмірі 192 100 гривень та скасовано продовження терміну перебування на 6 місяців у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 11 січня 2020 року громадянином України ОСОБА_4 була внесена застава за ОСОБА_5 і 14 січня 2020 року останній був звільнений з Волинського ПТПІ.
Вважає, що на даний час відсутні достатні підстави подальшого перебування ОСОБА_5 під заставою, оскільки він 18 червня 2019 року звертався до Головного управління ДМС України у Львівській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак йому було відмовлено у наданні такого. 13 липня 2019 року заявник оскаржив рішення ГУ ДМС України у Львівській області до Окружного адміністративного суду м. Києва, 9 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. Вказує на те, що застава як запобіжний процесуальний захід має певні терміни, а тому, оскільки в рішенні суду не вказано тривалість такої, вважає, що таку слід рахувати виходячи із строку визначеного ст. 289 КАС України щодо затримання іноземців, який становить шість місяців. Таким чином вважає, що термін застави, який розпочався з моменту винесення 10 січня 2020 року постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом спливає 10 липня 2020 р.
Наголошує, що ОСОБА_5 жодного разу не порушив застави. З урахуванням наведеного, просить подане клопотання задовольнити та припинити дію обов`язкового щотижневого прибування ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні представник заявника адвокат Скорбач О.І. подану заяву підтримав з наведених у ній мотивів. Додатково пояснив, що на його думку, оскільки на даний момент рішення ГУ ДМС України у Львівській області оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва заявник перебуває на території України законно як шукач притулку. Крім цього вважає, що строк дії застави визначеної судом заявнику минув виходячи з аналогії застосування закону в частині строку затримання іноземців визначеного ст. 289 КАС України. Враховуючи наведене просить заяву задоволити.
Заявник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно нелегально та без наявності необхідних документів в 2019 р. потрапив на територію Польщі звідки в порядку реадмісії був доставлений в Україну. Зазначив, що на території України ніде не працює, існує за рахунок допомоги, яку періодично надають родичі. Підтвердив, що у нього немає жодних документів, які б встановлювали його особу крім фотографії паспорта громадянина Таджикистану у смартфоні. Також не заперечує, що представникам прикордонної служби України ним надавалась також копія паспорту громадянина Узбикистану, що не відповідає дійсності. Не зміг пояснити суду чому на даний момент родичі не можуть передати йому документи для належної ідентифікації.
Представник Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України заяву ОСОБА_1 , заперечила. Зазначає, що у зв`язку з оскарженням ОСОБА_6 рішення міграційної служби до Окружного адміністративного суду м. Києва, жодних додаткових заходів з приводу його ідентифікації Львівським прикордонним загоном не проводилось, оскільки процедура щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України ще не завершена. Саме з ініціативи заявника суд застосував щодо нього заставу, з покладенням ряду обов`язків. Жодних підстав для скасування застави не вбачає, оскільки ідентифікація особи не проведена, жодних документів які б відповідали дійсності та встановлювали особу заявника останнім не надано. Крім цього, просить врахувати, що заявник навпаки перешкоджає ідентифікації його особи, оскільки надав копію паспорта з власною фотографією на ім`я громадянина Узбекистану, що не відповідає дійсності згідно листа тимчасово Повірено у справах Республіки Узбекистан в Україні від 28.11.2019 р. Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні заяви.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 3 жовтня 2019 року позов ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом п`яти робочих днів від дня ухвалення рішення, внести на відповідний рахунок заставу в розмірі 200 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 гривень.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року апеляційну скаргу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) задоволено частково. Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 3 жовтня 2019 року у справі № 463/8369/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів від дня ухвалення рішення внести на відповідний рахунок заставу в розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень 00 копійок. Визначено, що до моменту внесення застави ОСОБА_5 утримується у спеціально обладнаному для цих цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та звільняється з нього у день надання позивачу підтвердних документів про внесення застави. Зобов`язано ОСОБА_1 у випадку внесення застави: 1) щотижнево прибувати до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби; 2) не відлучатися з міста Львова без дозволу уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби; 3) невідкладно повідомляти уповноважену особу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про зміну свого місця проживання. Також зазначено, що дана постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства, в тому числі застосування застави, визначені ст. 289 КАС України.
Частина перша ст. 289 КАС України передбачає, що у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органом охорони державного кордону подається до місцевого загального суду як адміністративного суду позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Отже з наведеної норми вбачається, що покладення на іноземця обов`язку внесення застави судом здійснюється у разі відсутності в іноземця документа, що дає право на виїзд з України та у випадку вчинення таким порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців.
Саме наведені обставини стали підставою для винесення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року про визначення розміру застави та покладення обов`язків на заявника.
Відповідно до вимог ч. 6, 7 ст. 289 КАС України внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, протягом п`яти робочих днів з дня прийняття судом рішення про внесення застави.
Частина 11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства становить шість місяців, про продовження строку затримання орган, за клопотанням якого затримано іноземця подає кожні шість місяців відповідний адміністративний позов.
Отже з наведеного вбачається, що законодавець визначає строк дії та порядок продовження лише найбільш суворого запобіжного заходу у виді затримання.
Стаття 289 КАС України не визначає жодного строку обмеження дії обраного судом заходу у виді застави чи можливості продовження дії вказаного заходу. На думку суду скасування застави можливе у випадку відсутності обставин, які стали підставою для її застосування судом. У даному випадку такою підставою являється наявність оригіналу документу, який встановлює особу заявника та надає йому право на виїзд з України.
Враховуючи пояснення заявника та надані представником прикордонного загону документи суд вважає, що завявник умисно перешкоджає його ідентифікації, оскільки таким надано копії фіктивних документів щодо Узбецького громадянства, а також не надано логічних пояснень з приводу місця знаходження документів, що встановлюють його особу та неможливості надання їх представнику прикордонного загону.
Беручи до уваги наведене та враховуючи, що станом на даний момент підстави визначені ст. 289 КАС України та враховані судом при покладені на заявника обов`язку внесення застави, продовжують існувати, заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 289 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ), про припинення дії та повернення застави у сумі 191100 грн. ОСОБА_4 , яка була внесена ним за звільнення із умов несвободи заявника, а також скасування усіх обмеження, які передбачаються ст. 289 КАС України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), місце тимчасового проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя Г.Б. Жовнір