Справа № 0940/2426/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань відводу

14 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 0940/2426/18 пров. № А/857/2960/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Шинкар Т.І. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року в адміністративній справі №0940/2426/18 за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського обласного військового комісара, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Міністерство оборони України, про скасування наказу № 278 від 05.07.2016,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №0940/2426/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року в адміністративній справі №0940/2426/18 за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського обласного військового комісара, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство оборони України, про скасування наказу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 задоволено заяву судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Коваля Романа Йосиповича про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.06.2020 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Шинкар Т.І., судді - Гуляк В.В., Довгополов О.М.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.07.2020 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Шинкар Т.І., судді - Гуляк В.В., Судова-Хомюк Н.М.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 задоволено заяву судді Судової-Хомюк Н.М. про самовідвід у справі № 0940/2426/18.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.07.2020 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Шинкар Т.І., судді - Гуляк В.В., Ільчишин Н.В.

У судовому засіданні 13.07.2020 Дем`янів І.М. представник ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді-доповідача Шинкар Т.І., яка мотивована тим, що суддя Шинкар Т.І. не викликає довіру у представника позивача, оскільки розглядаючи справи за участі представника ОСОБА_1 . суддя Шинкар Т.І., на думку останнього, вдається до винесення завідомо неправосудних судових рішень. Як приклад, представник позивача наводить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №809/983/17 (суддя-доповідач Шинкар Т.І.) та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №300/905/20.

Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Разом з тим, підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Питання про існування фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не лише має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

При цьому, частиною 4 статті 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Мотивуючи заяву про відвід судді Шинкар Т.І. представник позивача покликається на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №809/983/17 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №300/905/20, що є рішеннями судді у складі колегії суддів в інших справах та в силу приписів частини 4 статті 36 КАС України не можуть бути підставою для відводу.

Так, у справі №300/905/20 суд апеляційної інстанції (суддя-доповідач Пліш М.А., судді: Шинкар Т.І., Судова-Хомюк Н.М.), розглянувши питання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могили Андрія Богдановича, зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рада суддів України про визнання протиправними дій та скасування зборів суддів, ухвалив зазначену справу передати на розгляд Львівського окружного адміністративного суду як найбільш територіально наближеному до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

У заяві про відвід судді Шинкар Т.І. у цій справі ОСОБА_1 зазначає, що справа №300/905/20 по закону мала бути скерована для розгляду по суті до Тернопільського окружного адміністративного суду, однак таке твердження представника позивача суперечить даним інформаційного ресурсу della.com.ua, відповідно до яких відстань від м.Івано-Франківськ до м.Львів становить 132 км, а від м.Івано-Франківськ до м.Тернопіль 134 км. Аналогічні дані щодо відстані між вказаними містами надають інформаційні ресурси: Google Maps, map.online.ua.

Також, додаючи до заяви про відвід судді Шинкар Т.І. копію ухвали у справі №300/905/20 про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду представником апелянта ОСОБА_1 на такій ухвалі зазначено слово «дурня», на що суд апеляційної інстанції вважає за потрібне зауважити, що образливі та лайливі слова, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їхнім представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані в заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Використання учасниками судового процесу та їхніми представниками ненормативної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах й у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі та гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зухвала поведінка заявника з використанням адресованих суду образливих висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що в розумінні Європейського суду з прав людини, практика якого є джерелом права, констатується як зловживання правом на подання заяви. Так Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Зокрема, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали ЄСПЛ щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004, заява № 67208/01; «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003, заяви № 61164/00 і № 18589/02; «Guntis Apinis проти Латвії» від 20.09.2011, заява № 46549/06).

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов взявши до уваги, також, правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19.

Одночасно апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Суд апеляційної інстанції підкреслює, що свобода вираження поглядів сторонами у залі суду не є необмеженою і певні інтереси, такі як авторитет суду, є достатньо важливими для виправдання обмежень цього права (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Маріапорі проти Фінляндії», заява № 37751/07, § 62, від 06.07.2010).

Тому, хоча сторони й мають право коментувати процес здійснення правосуддя для того, щоб захистити свої права, їхня критика не повинна виходити за певні межі. Зокрема, потрібно розрізняти критику та образу. Якщо єдиною метою будь-якої форми вираження поглядів є образа або зазіхання на гідність суду або його членів, належна санкція не буде, в принципі, становити порушення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що виправдовується потребою захисту авторитету суду (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Скалка проти Польщі», заява № 43425/98, § 34, від 27.05.2003; «Садай проти Туреччини», заява № 32458/96, § 36, від 30.03.2006, та «Жугіч проти Хорватії», заява № 3699/08, § 45, від 31.05.2011).

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що висловлювання заявника, які він використовує у поданих до суду документах в цій справі та підтвердив такі в судовому засіданні при подачі заяви про відвід, вийшли за межі простої критики рішень суддів та перетворилися на особисту критику суддів, звинувачення їх у непрофесійності, що свідчить про явну неповагу до суду.

Наведені представником позивача обставини не підтверджують особисту зацікавленість судді Шинкар Т.І. в результатах розгляду справи, не є за законом прямою та безумовною підставою до відводу судді, не впливають на неупередженість судді Шинкар Т.І., проте задля усунення сумнівів у представника позивача щодо безсторонності та неупередженості суду, який розглядатиме цю справу, для забезпечення умов, за яких у представника позивача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, а також заради уникнення атмосфери конфліктності у судовому засіданні, не сприйняття, неспокою, надмірного хвилювання у представника позивача, вважаємо за необхідне задовольнити відвід судді Шинкар Т.І. у цій справі.

Відповідно до частини 2 статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Отже, справу слід передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Шинкар Т.І. у справі №0940/2426/18 задовольнити.

Справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року в адміністративній справі №0940/2426/18 слід передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин