Справа № 340/98/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/98/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати частково в частині п.1.1 постанову Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 16.12.2019 року виконавчого провадження № 60469476.

Ухвалою судді від 20.01.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.01.2020 (а.с.8).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року зупинено провадження по даній справі до набрання чинності рішенням у справі №340/97/20 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання незаконною постанови по виконавчому провадженню (а.с.63-64).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 у справі №340/98/20 залишено без змін (а.с.89).

Ухвалою від 19.06.2020 року поновлено провадження у даній справі, призначено судове засідання на 10 липня 2020 року об 11:00 годині (а.с.95).

У судове засідання 10 липня 2020 року належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися (а.с.98, 99). Представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.100).

З урахуванням приписів ч.9 ст.205, ч.3 ст.268, ч.4 ст.287 КАС України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постанова на підставі якої накладено арешт є незаконною, оскільки відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" та п.12 Додатку до вказаного закону, автомобіль відноситься до Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, так як використовується позивачем із спеціальним обладнанням, як засіб реабілітації з метою часткового усунення обмежень пов`язаних з інвалідністю. Також вказує, що арешт вказаного автомобіля позбавив його можливості пересування.

Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позов (а.с.17-20), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що в Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №60475021 по стягненню заборгованості на користь держави з ОСОБА_1 на загальну суму 14012,58 грн. з урахуванням витрат виконавчого провадження. Також, зазначено, що 13.12.2019 згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №3542 державним виконавцем було встановлено, що за боржником - позивачем зареєстровані транспортні засоби Volvo 460, днз НОМЕР_1 та автомобіль ГАЗ 53 НОМЕР_2 , днз НОМЕР_3 , на які було накладено арешт у порядку ст.56 Закону України Про виконавче провадження. 16.12.2019 державним виконавцем складено акт про те, що за адресою проживання боржника, а саме м.Олександрія, вул. Дзержинського, 4, транспортні засоби, зареєстровані за боржником не виявлені. Того ж дня, у порядку ст.36 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку із неможливістю встановлення місця знаходження майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, винесено постанову про розшук майна боржника, зокрема, автомобіль Volvo 460, днз 01633 ОН. Тому, на думку відповідача, постанова про розшук майна боржника від 16.12.2019 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2019 Олександрійським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області прийнято постанову, якою об`єднано в одне - виконавчі провадження ВП №60469433 та ВП №60469476. Об`єднаному виконавчому провадженню присвоєно номер ВП №60475021 (а.с.48).

Під час здійснення виконавчого провадження, відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника від 16.12.2019р. ВП №60469433, відповідно до якої накладено арешт на транспортні засоби належні позивачеві: Volvo 460 днз 01633 НОМЕР_4 та ГАЗ 53Б днз НОМЕР_3 . Арешт накладено в межах суми стягнення, яка складає 14012,58 грн. (а.с.26).

16.12.2019 державним виконавцем складено акт про те, що за адресою проживання боржника, а саме м.Олександрія, вул. Дзержинського, 4, транспортні засоби, зареєстровані за боржником, не виявлені (а.с.27). У зв`язку з чим, на підставі ст.56 Закону України «про виконавче провадження» відповідачем прийнято постанову від 16.12.2019, згідно п.1.1 якої державним виконавцем оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 , зокрема, автомобіль Volvo 460, днз НОМЕР_1 (а.с.24).

Не погодившись із даною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Дослідивши матеріали зведеного виконавчого провадження, судом встановлено, що підставою прийняття оскаржуваної постанови є накладення державним виконавцем, постановою від 16.12.2019, в межах зазначеного виконавчого провадження №60469476, у порядку ст.56 Закону України Про виконавче провадження, арешту на зазначене майно боржника ОСОБА_1 , зокрема, автомобіль Volvo 460, днз НОМЕР_1 (а.с.26).

Вказану постанову оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі №340/97/20 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання незаконною постанови про арешт майна боржника від 16.12.2019р. №60469433 відмовлено (а.с.91-92).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №340/97/20 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання незаконною постанови про накладення арешту, залишено без змін (а.с.93-94).

За правилами ч.2 ст.255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №340/97/20 набрало законної сили 11 березня 2020 року.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №340/97/20 в ході розгляду справи позивачем не доведено належними доказами, а судом не встановлено, факт протиправних дій відповідача під час прийняття постанови про арешт майна боржника від 16.12.2019р. №60469433.

Судом встановлено, що 16.12.2019 державним виконавцем складено акт про те, що за адресою проживання боржника ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_1 , транспортні засоби, зареєстровані за боржником не виявлені (а.с.27).

16.12.2019 Олександрійським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області прийнято постанову, згідно п.1.1 якої державним виконавцем оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 , зокрема, автомобіль Volvo 460, днз НОМЕР_1 (а.с.24).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань. складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках. передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 36 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Пунктом 12 Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (додаток до Закону України Про виконавче провадження) передбачено, що стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні (крім майна та речей, що належать до предметів мистецтва, колекціонування га антикваріату, дорогоцінних металів та дорогоцінного, напівдорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення в сировині, необробленому та обробленому вигляді (виробах): Технічні та інші засоби реабілітації, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності людей з інвалідністю та інших категорій осіб, автомобіль, яким відповідно до закону за медичними показаннями забезпечена людина з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах.

При цьому, Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, визначає механізм забезпечення автомобілями інвалідів, зокрема дітей-інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах і місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що підставою для забезпечення інвалідів автомобілями є заява, документи, зазначені у пункті 34 цього Порядку, та висновок обласної, центральної міської у мм. Києві та Севастополі, республіканської в Автономній Республіці Крим медико-соціальної експертної комісії (далі - відповідно облМСЕК, ЦМСЕК, КрМСЕК) про наявність в інваліда медичних показань для забезпечення автомобілем. Рішення про розподіл автомобілів та забезпечення ними інвалідів затверджуються наказами головних управлінь соціального захисту.

Однак, позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що транспортний засіб на який накладено арешт та оголошено у розшук є автомобілем, яким відповідно до закону за медичними показаннями забезпечений позивач у зв`язку з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах, позивачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача підстав для прийняття оскаржуваної постанови.

Згідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

При цьому, за приписами частини другої статті 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 16.12.2019, в частині п.1.1, відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому позов про її скасування задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 132, 133, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (28008, Кіровоградська область, м.Олександрія, вул. 6-го Грудня, 138, ) про скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.287, 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина