Справа № 380/293/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/293/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

представника відповідача Артимич Н.Я.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) з вимогами:

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з виплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за батька у зв`язку з його смертю;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за батька в повному обсязі.

29.01.2020 суд ухвалою відкрив провадження та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

26.02.2020 за вх. № 10943 надійшов відзив на позовну заяву.

26.03.2020 суд ухвалив витребувати у Головного Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Сєвєродонецьк, вул. Шевченка,9), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) пенсійну справу пенсіонера ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 для огляду в судовому засіданні; докази перерахування і виплати пенсії ОСОБА_2 ; перебування на обліку пенсіонера ОСОБА_2 .

26.03.2020 суд ухвалив зупинити провадження в адміністративній справі № 380/293/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії до отримання з Головного Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Сєвєродонецьк, вул. Шевченка,9), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) доказів.

10.04.2020 за вх. № 2563 ел. від Головного Пенсійного фонду України в Луганській області надійшло клопотання, в якому зазначено, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області пенсійна справа ОСОБА_2 , докази перерахування та виплати пенсій ОСОБА_2 відсутні.

20.05.2020 за вх. № 25226 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_2 .

21.05.2020 суд ухвалою поновив провадження та призначив судове засідання на 11.06.2020.

11.06.2020 суд ухвалив залучити до участі у справі в якості відповідача 2-Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До смерті батько знаходився на утриманні в позивача, тому що по стану здоров`я не виїжджав з тимчасово окупованої території і пенсії в Україні не отримував. Після смерті ОСОБА_2 залишалась недоотримана пенсія. На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати недоотриманої пенсії, надійшла відповідь, в якій зазначено, що оскільки позивачем не представлено документ який би підтверджував проживання разом із пенсіонером на день його смерті, то виплачувати недоотриману пенсію немає підстав. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд позов задоволити повністю.

Відповідачем 1 - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області заперечення на позовну заяву викладені у письмовому відзиві від 26.02.2020 за вх. № 10943. Вказує, що з 01.11.2014 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена, цього ж дня останній знятий з обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області. Підставою для припинення виплати пенсії ОСОБА_2 стало те, що пенсіонер з документами, що підтверджують реєстрацію на підконтрольній українській владі території не звертався. Рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат ОСОБА_2 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не надходили. Відповідач зазначає, що позивачем при зверненні із заявою не представлено документ який би підтверджував проживання разом з пенсіонером на день його смерті, що суперечить ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби». Відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області заперечив позовні вимоги з підстав викладених у письмовому відзиві від 08.07.2020 за вх. №33770, просить справу розглядати у відсутності відповідача 2. Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області правомірно відмовило ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної пенсії його батька, так як позивач з 2014 року мешкає у ОСОБА_3 , а його батько до смерті проживав в м.Луганську. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області 30.09.2019 за № 14576/03-02 надіслало на адресу Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області атестат про зняття з обліку у зв`язку із зміною місця проживання № 348 та довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 № ФЕ 39468 від 13.03.2018.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно атестату № 348 про припинення виплати пенсії з 01.11.2014 знятий з обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Луганській області у зв`язку із зміною місця проживання (а.с. 82).

05.06.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у м. Луганську.

23.07.2019 рішенням Шевченківського районного суду у місці Львові встановлено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську.

06.06.2019 видано свідоцтво серії НОМЕР_2 про смерть ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 1964 року народження згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_3 є сином померлого ОСОБА_2 . Позивач є тимчасово переміщуваною особою і проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 18.12.2017 за № 1346 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.7).

Батько, ОСОБА_2 , проживав в квартирі позивача - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , де і помер, про що свідчить «Врачебное свидетельство о смерти» (а.с. 14).

Згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстрованим за позивачем на праві власності об`єктом нерухомого майна є квартира АДРЕСА_4 (а.с.64), де і проживав до моменту смерті батько позивача.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 11.09.2019 щодо виплати допомоги на поховання померлого батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву, в якій просив зробити запит пенсійної справи (електронної) справи покійного батька ОСОБА_2 .

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надіслано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області лист-запит від 19.09.2019 № 24630/02.02-07 на пенсійну (електронну) справу ОСОБА_2 (копія листа додається).

Листом від 30.09.2019 № 14576/03-02 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надано Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області атестат № 348 про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 та довідку від 13.03.2018 № ФЕ 39468. Також повідомлено, що надіслати паперову пенсійну справу ОСОБА_2 не передбачається можливим, оскільки пенсійні справи, призначені до 01.10.2014 року, залишились на непідконтрольній українській владі території за старою адресою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в місті Луганську.

30.10.2019 Головним управління Пенсійного фонду у Львівській області надано повідомлення до доручення на одноразову виплату пенсії (допомоги) пенсіонеру, а саме: на поховання за № пенсійної справи № на суму 17557,23 грн. (а.с. 101).

Згідно атестату № 569 ОСОБА_2 знято з обліку у зв`язку із смертю пенсіонера.

19.11.2019 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати недоотриманої пенсії батька ОСОБА_2 , який помер на тимчасово-окупованої території у м. Луганську 05.06.2019 .

04.12.2019 за № 5263/Ф-20/11.03-06 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 надана відповідь, якою відповідач 1 відмовив у виплаті недоотриманої пенсії батька померлого ОСОБА_2 , оскільки позивачем не представлено документ який би підтверджував проживання разом із пенсіонером на день його смерті (а.с. 10).

Позивач не погоджується з такими діями відповідачів, звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 52 Закону №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 року № 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно з абз. 2 преамбулу Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

В разі смерті пенсіонера членам його пенсії або особі , яка здійснила його поховання , виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу, що позивач є власником квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно копії паспорта позивача, останній прописаний з 04.03.1985 року за адресою АДРЕСА_3 .

Батько, ОСОБА_2 , проживав в квартирі позивача - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , де і помер, про що свідчить «Врачебное свидетельство о смерти» (а.с. 14).

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду у місці Львові від 23.07.2019 встановлено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську на тимчасово окупованій території.

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, що визначено Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

19.11.2019 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати недоотриманої пенсії батька ОСОБА_2 , який помер на тимчасово-окупованої території у м. Луганську 05.06.2019 .

Головним управлінням Пенсійного фонду у Львівській області не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.11.2019 в порядку, визначеному Законом № 2262-XII та Порядком № 3-1; натомість розглянуто заяву позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надіслало йому лист від 04.12.2019. Такі дії відповідача 1, на переконання суду, не є законним способом поведінки державного органу та є формальною відповіддю на звернення, оскільки не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже - не можуть вважатися «відмовою у виплаті» у розумінні положень Порядку № 3-1. Застосовуючи наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що рішення про виплату недоотриманої пенсії чи про відмову в виплаті пенсії повинно бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Таке рішення, на переконання суду, не може оформлятися листом як відповідь на заяву про перерахунок пенсії «в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Оцінюючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області через призму вимог статті 49 Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 3-1, суд вважає, що відповідач допустив протиправні дії щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати недоотриманої пенсії батька ОСОБА_2 від 19.11.2019. Відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виплату недоотриманої пенсії чи про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 , сину померлого пенсіонера, не зважаючи на надіслання заявнику листа, свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, з наведеного слідує, що позивачем вчинялися дії щодо отримання відповідних сум неодержаної його батьком пенсії, однак все ускладнювало те, що батько останні роки проживав на непідконтрольній території України, окрім того, як повідомив позивач його батько не міг отримати пенсії, оскільки був важко хворий.

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відповідачем не прийнято рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.11.2019, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати недоотриманої пенсії батька ОСОБА_2 від 19.11.2019 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення . При цьому зобов`язання вчинити ці дії не є втручанням у дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, оскільки відповідача зобов`язано прийняти одне з двох передбачених законом рішень: про виплату недоотриманої пенсії або про відмову у виплаті недоотриманої пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

З огляду на висновки суду про часткове задоволення позову та встановлені КАС України правила розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 з підстав недоотриманої пенсії за батька у зв`язку з його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) вирішити питання щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії за батька ОСОБА_2 , з урахуванням викладеного в рішенні.

В задоволені іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) сплачений судовий збір в сумі на користь ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 420 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 14 липня 2020 року