Справа № П/811/1139/16
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2020 року м. Дніпросправа № П/811/1139/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Апеляційного суду Кіровоградської області Державна судова адміністрація України визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа - Державна судова адміністрація України (далі ДСА України), про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 4-7/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.09.2016р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/1139/16 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2-3/.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р. у справі №П/811/1139/16 позов задоволено, визнано протиправним рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.08.2016р., яким ОСОБА_1 відмовлено у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги при виході судді у відставку, зобов`язано Апеляційний суд Кіровоградської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при виході судді у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою / а.с. 62-65/.

Вищезазначене рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку відповідачем та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16 апеляційну скаргу Апеляційного суду Кіровоградської області задоволено, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р. скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення /а.с. 111-112/.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки позивача звільнено у відставку на підставі постанови Верховної Ради України від 05.07.2016р. №1433-ІІІ «Про звільнення суддів», то на момент звільнення у позивача було відсутнє право на отримання вихідної допомоги, передбаченої ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач, не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, оскаржила її в касаційному порядку /а.с. 116-119/, але постановою Верховного суду від 23.05.2018р. у справі №П/811/1139/16 (адміністративне провадження №К/9901/23109/18) касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16 залишено без змін /а.с. 136-139/.

30.04.2020р. до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі №П/811/1139/16 за виключними обставинами /а.с.150-152/.

30.04.2020р. , з метою забезпечення розгляду вищезазначеної заяви, Третім апеляційним адміністративним судом було витребувано з Кіровоградського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №П/811/1139/16 /а.с. 156/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 12.05.2020р. /а.с. 159/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020р. у справі №П/811/1139/16 за вищезазначеною заявою ОСОБА_1 відкрито провадження за виключними обставинами та заяву призначено до розгляду у судовому засіданні о 16 годин 30 хвилин 16.06.2020р. /а.с.160/, про що судом належним чином повідомлено учасників справи /а.с. 164,165,166/.

Позивач ОСОБА_1 , у заяві про перегляд за виключними обставинами постанови суду апеляційної інстанції від 17.01.2017р. у цій справі, у якості підстави для такого перегляду зазначила, що рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020р. №2-р(ІІ)/2020 визнано таким , що не відповідає Конституції України положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України від 27.03.2014р. №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» і як наслідок відновлено дію положення ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо виплати судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яке було застосовано під час прийняття постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р. у справі №П/811/1139/16, і це є виключними обставинами для справи, про які позивач дізналася 15.04.2020р., а тому просила переглянути за виключними обставинами рішення суду апеляційної інстанції у цій справі та скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі №П/811/1139/16, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р. у справі №П/811/1139/16 залишити без змін.

Третя особа Державна судова адміністрація України у письмовому відзиві від 12.06.2020р., який надійшов до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку 15.06.2020р. /а.с. 167-170/, заперечувала проти доводів заяви про перегляд за виключними обставинами постанови суду апеляційної інстанції від 17.01.2017р. у цій справі та посилаючись на те, що відсутні правові підстави для перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у цій справі у зв`язку з виключними обставинами, просила заяву позивача залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16 залишити без змін /а.с 167-170/.

Кропивницький апеляційний суд, у письмовому відзиві на заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16 за виключними обставинами, заперечував проти доводів заяви посилаючись на те, що Кропивницький апеляційний суд відповідно до положень ст. 104 ЦК України не є правонаступником ліквідовано Апеляційного суду Кіровоградської області, просив суд у задоволенні заяви відмовити повністю та розглянути справу без участі його представника /а.с. 174-176/.

У судове засідання учасники справи (або їх представники) не з`явились. Особи, які беруть участь у розгляді цієї справи , належним чином повідомленні про день, годину та місце розгляду справи /а.с. 164,165,166/. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи (та/або їх представників).

Перевіривши у судовому засіданні доводи заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16 за виключними обставинами, матеріали адміністративної справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цієї адміністративної справи вбачається, що позивача у справі ОСОБА_1 , 02.08.1999р. переведено на посаду судді в Кіровоградський обласний суд, станом на 24.02.2013р. стаж на посаді судді апеляційного суду Кіровоградської області Петрової І.М. складав 20 років, позивач 26.01.2016р. звернулась до Вищої ради юстиції із заявою про вихід у відставку та 05.07.2016р. Верховна рада України прийняла постанову про звільнення судді ОСОБА_1 у зв`язку з виходом у відставку, і наказом голови апеляційного суду Кіровоградської області №7-К від 12.07.2016р. позивача відраховано зі штату суду.

Після звільнення ОСОБА_1 звернулась з заявою до відповідача - апеляційного суду Кіровоградської області, про виплату вихідної допомоги у зв`язку з виходом у відставку, але листом від 10 серпня 2016 року за № 479/16 відповідач відмовив позивачу у здійсненні такої виплати з посиланням на те, що норма закону яка передбачала вказану виплату виключена /а.с.14/.

Задовольняючи позовні вимоги, які заявлені ОСОБА_1 / а.с. 4-7/, суд першої інстанції виходив з того, що скасування при виході у відставку гарантованої виплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією України та іншими законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства, та право на відставку позивачем набуто позивачем до набрання чинності Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким із Закону №2453-VI виключено статтю 136, є правовою підставою для нарахування і виплати позивачу вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16, якою скасовано постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р. та прийнято нову постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог /а.с. 111-112/, мотивована тим, що оскільки позивача звільнено у відставку на підставі постанови Верховної Ради України від 05.07.2016р. №1433-ІІІ «Про звільнення суддів», то на момент звільнення у позивача було відсутнє право на отримання вихідної допомоги, передбаченої ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому необхідно зазначити, що з таким висновком суду апеляційної інстанції щодо розв`язання заявлених у цій справі позовних вимог погодився і суд касаційної інстанції у постанові від 23.05.2018р. у справі №П/811/1139/16 (адміністративне провадження №К/9901/23109/18) /а.с. 136-139/.

Щодо наведених позивачем підстав для перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі № П/811/1139/16 за виключними обставинами, якими зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року № 2-р(11) 2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ, що у свою чергу є підставою для здійснення нарахування та виплати їй вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою відповідно до ч. 1 ст. 136 Закону України «По судоустрій і статус суддів», то колегія суддів надаючи оцінку цим відносинам вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання суддею заяви про відставку.

Частиною 1 ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, яка діяла на момент звільнення позивача у справі) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, має право подати заяву про відставку.

Частиною 1 статті 136 вищезазначеного Закону було передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» від 27 березня 2014 року №1166-VII (надалі - Закон №1166-VII), який набрав чинності 01 квітня 2014 року, було внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, виключено статтю 136 даного Закону.

Отже, на час звільнення позивача у справі з посади судді, чинним законодавством України не було передбачено виплату вихідної допомоги, оскільки в даному випадку, до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на момент звільнення позивача у справі.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року № 2-р(11) 2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в Рішенні від 15 квітня 2020 року № 2-р(11) 2020, на яке посилається позивач у обґрунтування наявності підстав для перегляду рішення суду за виключними обставинами та здійснення нарахування та виплати їй вихідної допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою у зв`язку із виходом у відставку, вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.

Отже, положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ, яким виключено статтю 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», втратили чинність саме з 15.04.2020 р., при цьому необхідно враховувати, що Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Відповідно до положень ст. 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2019 р. у справі № 814/1274/17 зазначив, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, про те, що станом на дату виходу позивача у відставку були відсутні правові підстави для нарахування та виплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, а визнання Конституційним Судом неконституційним положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ не змінює правовідносини, які існували до ухвалення такого рішення Конституційним Судом України, оскільки таке рішення змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням, а тому під час розгляду справи судом не встановлено наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 30.04.2020р. про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. у справі №П/811/1139/16 за виключними обставинами, тому у задоволенні такої заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 361,368,321,322,369 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року у справі №П/811/1139/16 за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького апеляційного суду, третя особа Державна судова адміністрація України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331,369 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 06.07.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко