Справа № 640/8003/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Київ № 640/8003/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Cільпо-Фуд"
доГоловного управління Державної податкової служби у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.01.2020 №,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Cільпо-Фуд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області від 13.01.2020 № про застосування штрафної санкції у розмірі 17 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення від 13.01.2020 № є необґрунтованим, оскільки алкогольні напої належним чином марковані марками акцизного податку. Виявлені у ході перевірки алкогольні напої: вино «Портвейн Таврида», горілка «Танкьюераі Стерлінг» та коньяк грузинський «Сараджашвілі» 5 зірок промарковані акцизними марками встановленого зразка. Тобто акцизний податок повністю сплачений виробником (імпортером) до державного бюджету України, а самі алкогольні напої не були вироблені чи реалізовані незаконним шляхом. Враховуючи викладене, порушень зі сторони позивача щодо зберігання алкогольних напоїв, не маркованих марками акцизного податку немає. В акті перевірки відсутні будь-які відомості щодо характеру пошкоджень акцизної марки: на яку довжину чи ширину зменшився розмір акцизної марки, чи можливо встановити реквізити акцизної марки. Відсутні і результати фотофіксації наведених в акті перевірки фактів, оскільки фото- та відео зйомка пошкоджених акцизних марок при цьому під час перевірки не проводилась. Таким чином відповідачем жодним чином не доведено порушення вимог закону з боку позивача. Висновок відповідача є необгрунтованими і протиправним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/8003/20 та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Від представника Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі - відповідач) 27.05.2020 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає, що для задоволення позову відсутні підстави, оскільки виявлені у ході перевірки факти свідчать про порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481 95-ВР зі змінами та доповненнями та п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України. Відповідальність передбачена абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону №481 у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень. Зазнчає, що твердження про наявність марки акцизного податку є підтвердженням сплати акцизного податку і відповідно підтверджує саме «маркування» алкогольного напою, є хибним зважаючи на вимоги Податкового кодексу України, Закону №481 та постанови КМ України N 1251. Зазначає, що на сторінці 3 акту перевірки міститься опис порушення - «відсутня частина марки акцизного податку». Таким чином, акт перевірки містить саме характер пошкоджень, як того вимагає законодавство.

Позивачем через канцелярію суду 17.06.2020 надано відповідь на відзив, у якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, зазначає, що що фактична перевірка 03.12.2019р. була проведена безпідставно та поза межами передбачених чинним законодавством повноважень. Зазначає, що застосування до ТОВ «Сільпо-Фуд» відповідальності, передбаченої за зберігання алкогольних напоїв, не маркованих марками акцизного податку, суперечить принципу пропорційності і законності втручання, який закріплено в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Зауважує, що зазначений в Акті перевірки від 13.12.2019р. висновок про порушення у вигляді зберігання алкогольних напоїв з пошкодженою маркою акцизного податку грунтується лише на припущеннях відповідача. Наявність марки акцизного податку на алкогольних напоях доводиться також тим, що в Додатках до акту перевірки «Акт зняття залишків алкогольних напоїв» контролюючим органом зазначені усі необхідні реквізити марок акцизного податку вказаних у акті алкогольних напоїв. Таким чином, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку, зокрема, один тетрапак вина «Портвейн Таврида» вміст спирту 17% об`ємом 1 л; пляшка горілки «Танкьюераі Стерлінг», вміст спирту 40%, об`ємом 0.75л; пляшка коньяку грузинського «Сараджашвілі» 5 зірок вміст спирту 40%, об`ємом 0.5л.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 10.07.2020 від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких предстаником відповідача наголошено на тому, що позивач у відповіді на відзив не навів жодного нормативного обгрунтування неправомірності дій відповідача та оскаржуваного рішення, а акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення містить саме характер пошкоджень, як того вимагає законодавство.

Також представник у своїх запереченнях зауважив, що позивач пов`язує пошкодження марок акцизного напою, але не наводить нормативного обгрунтування для притягнення до відповідальності саме виробника. В свою чергу, позивач не оскаржує факти пошкодження марок акцизного податку на алкогольних напоях в своєму магазині, а лише не вважає їх порушенням закону, а тому, на думку відповідача, погоджується з їх наявністю.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області № 908 від 02.12.2019 і направлень №№ 431, 432 проведена фактична перевірка магазину «СІЛЬПО», розташованого за адресою: м. Запроріжжя, вул. Бородинська, б. 206. Мета перевірки - додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства щодо здійснення оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

За результатами проведення фактичної перевірки складено Акт №0175/08/01/32/40720198 від 13.12.2019 року. У висновках Акту №0175/08/01/32/40720198 від 13.12.2019 року зазначено, що позивачем порушено абз. 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР та п.226.11 ст.226 ПК України, а саме: встановлено факт зберігання не розкоркованих алкогольних напоїв (що знаходяться в реалізації на полицях в торговому залі), на яких відсутня частина марки акцизного податку встановленого зразка, а саме:

- один тетрапак вина «Портвейн Таврида» вміст спирту 17% об`ємом 1 л, виробник ТОВ «Одеський завод класичних вин», вартість товару відповідно цінника 50,49 грн., на якому відсутня частина марки акцизного податку;

- пляшка горілки «Танкьюераі Стерлінг», вміст спирту 40%, об`ємом 0.75л, виробник «Діаджео Глобал Сапілайн Леван», вартість товару відповідно цінника 544,00 грн., на якому відсутня частина марки акцизного податку;

- пляшка коньяку грузинського «Сараджашвілі» 5 зірок вміст спирту 40%, об`ємом 0.5л, виробник АТ «Сараджашвілі», вартість товару відповідно цінника 339,00 грн., на якому відсутня частина марки акцизного податку.

Зазначені напої внесено до акту зняття залишків алкогольних напоїв, які знаходяться в реалізації за відсутності цілісності марок акцизного податку.

На підставі Акта №0175/08/01/32/40720198 від 13.12.2019 року винесено податкове повідомлення - рішення від 13.01.2020 №.

На Акт №0175/08/01/32/40720198 від 13.12.2019 року фактичної перевірки позивачем надіслано заперечення від 27.12.2020 року вих. № 4391-УРС-0711, де зазначено про невизнання висновків акту у зв`язку з відсутністю на думку позивача відомостей щодо характеру пошкоджень акцизної марки.

На податкове повідомлення - рішення від 13.01.2020 № позивачем надіслана на адресу відповідача скарга від 25.01.2020 року вих.№.413-УРС-07/11.

Рішенням ГУ ДПС у Запорізькій області №10427/6/99-00-08-05-06-06 від 23.03.2020 повідомлення - рішення від 13.01.2020 № залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Сільпо-Фуд» звернулось до суду з даним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" .

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 цього Закону, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

За приписами пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

За правилами п. 226.1 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (п. 226.2 ст. 226 ПК України)

Згідно з п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Також, згідно п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2010 № 1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:

пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення;

наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);

пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів;

відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Відповідно до абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Разом з тим, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (надалі - Порядок).

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», ст. 226 ПК України та п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.

Склад правопорушення, за яке ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» склад правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Отже, склад правопорушення, за яке вищенаведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Згідно п. 20, 21 «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2010 № 1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження, у тому числі під час відкупорювання (розкривання) товару, і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Відповідно до відомостей, викладених в Акті №0175/08/01/32/40720198 від 13.12.2019р., під час перевірки встановлено факт зберігання не розкоркованих алкогольних напоїв (що знаходяться в реалізації на полицях в торговому залі), на яких відсутня частина марки акцизного податку встановленого зразка, а саме: один тетрапак вина «Портвейн Таврида» вміст спирту 17% об`ємом 1 л; пляшка горілки «Танкьюераі Стерлінг», вміст спирту 40%, об`ємом 0.75л; пляшка коньяку грузинського «Сараджашвілі» 5 зірок вміст спирту 40%, об`ємом 0.5л. Тобто алкогольні напої фактично були промарковані виробником (імпортером) марками акцизного податку, але неналежно, внаслідок чого марка частково відклеїлась та пошкодилась.

Разом з тим, при дослідженні змісту акта перевірки №0175/08/01/32/40720198 від 13.12.2019, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове-повідомлення рішення, судом встановлено неповноту встановленого порушення, що ставить під сумнів встановлені висновки контролюючого органу, зазначені в акті перевірки.

Як вже було зазначено, вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

При цьому в акті перевірки №0175/08/01/32/40720198 від 13.12.2019 відповідачем не зазначено розмір пошкодження (ширина, довжина) кожної із акцизних марок алкогольних напоїв, зафіксованих в акті, та чи є можливість встановити реквізити пошкодженої марки, що в свою чергу суперечить приписам Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2010 № 1251.

Отже, судом встановлено, що посадовими особами податкового органу не відображено в акті детального опису пошкодження акцизних марок, опису усіх дій, вчинених під час перевірки, для підтвердження факту вжиття інспекторами усіх передбачених законом заходів з метою підтвердження факту правопорушення. Докази фотофіксації такого правопорушення матеріали справи також не містять, що позбавляє суд можливості встановити реальність правопорушення, визначено в акті перевірки.

Відповідно, наявні у справі докази у своїй сукупності свідчать про те, що перевірка проведена без урахуванням всіх нормативних правил, порушення не містить детального опису, не описано роміру пошкодження марки акцизного податку на вказаній продукції.

Таким чином, враховуючи неповноту дослідження обставин про пошкодження марки акцизного податку, відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог пункту 20 Положення №1251, пункту 226.11 статті 226 Податкового кодексу України, статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481-94-ВР.

Відтак, проаналізувавши вказані обставини у сукупності, в контексті викладених норм права, відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області від 13.01.2020 № про застосування штрафної санкції у розмірі 17 000, 00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В свою чергу відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду належних і допустимих, у розумінні ст. 73 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність прийняття спірного податкового повідомленя-рішення про застосування штрафних санкцій.

У відповідності до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності суд враховує, чи прийняті (вчинені) вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції наявної у матеріалах Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» сплатило судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Таким чином наявні правові підстави для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача у розмірі 2 102,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області від 13.01.2020 № про застосування штрафної санкції у розмірі 17 000, 00 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 6.1 ) сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний. б. 166, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.