Справа № 240/12180/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Житомир справа № 240/12180/19

категорія 111030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.

за участю: представника позивача - Поляк О.В.,

представника відповідача - Демченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулося з позовом до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень :

- № від 29.11.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 5617362,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 1404341,00грн.;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 10340324,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 2585081,00грн.;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 41009189,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 10252297,00грн.;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 65853,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 46097,10грн. і нарахування 6817,10грн. пені;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з військового збору в сумі 4500,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 3150,00грн. і нарахування 465,84грн. пені;

- № від 09.09.2019року про застосування до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" штрафу в сумі 510,00грн.

Ухвалою суду від 11.12.2019року відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.01.2020року відкладено проведення підготовчого судового засідання у справі по причині неявки представника Відповідача.

Ухвалою суду від 30.01.2020року в підготовчому судовому засіданні у справі оголошено перерву для надання представником Відповідача додаткових доказів.

Ухвалою суду від 18.02.2020року відкладено проведення підготовчого судового засідання у справі по причині неявки представника Позивача.

Ухвалою суду від 11.03.2019року суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті.

Судові засідання у справі, призначені на 07.04.2020року, на 05.05.2020року, 26.05.2020року не відбулися по причині неявки представників сторін та подання відповідних клопотань.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що Відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016року по 31.12.2018року. За результатами такої перевірки, на думку представника Позивача, уповноважені особи податкового органу безпідставно прийшли до висновку про наявність чисельних порушень в діях підприємства. Такі висновки та винесенні за їх результатами податкові повідомлення - рішення були оскаржені в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги платника були задоволені лише частково, що стало підставою для подання даного позову.

На думку представника Позивача, Відповідачем безпідставно зроблено висновок про заниження підприємством зобов`язань з податку на прибуток на суму 41009189,00грн. ( на суму 5617362,00грн. за результатами розгляду скарги) в результаті нереальності господарських операцій підприємства з цілого ряду суб`єктами підприємницької діяльності та внаслідок не оприбуткування отриманих активів. Вказані господарські операції мали реальний характер і підтверджуються всіма необхідними документами.

Як пояснив представник Позивача, за результатами розгляду скарги підприємства є незрозумілими суми донарахованих платнику зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість та їх підстави.

Крім того, як зазначив представник Позивача, підприємство не може визнаватися податковим агентом відносно осіб, які стали переможцями певних рекламних акцій, а тому не було зобов`язане відносно таких фізичних осіб нараховувати та сплачувати податок на доходи та військовий збір і подавати відповідну звітність, так як підприємством жодні додаткові блага таким фізичним особам не надавало.

Представники Відповідача, Офісу великих платників податків ДПС, проти позову заперечили і пояснили, що дійсно уповноваженими посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016року по 31.12.2018року, про що складено акт перевірки від 31.07.2019року. В ході такої перевірки, на думку представників Відповідача, правомірно було встановлено заниження платником податкових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб і військового збору та інші порушення.

За результатами розгляду скарг платника було скасовано податкове повідомлення - рішення про донарахування Позивачу зобов`язань з акцизного податку та частково податкові повідомлення - рішення про донарахування Позивачу зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість. За наслідками такого розгляду скарги було винесено нове податкове повідомлення - рішення про донарахування Позивачу зобов`язань з податку на прибуток на меншу суму, а нове податкове повідомлення - рішення про донарахування Позивачу зобов`язань з податку на додану вартість не виносилося.

Конкретні доводи представників Відповідача щодо правомірності визначення Позивачу спірних донарахувань викладено у відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представників Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо визначення платником своїх зобов`язань з податку на прибуток, податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору та порядку їх перерахування до відповідного бюджету, застосування відповідних фінансових санкцій за їх порушення регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 25.04.2019року по 24.07.2019року уповноваженими посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016року по 31.12.2018року, про що був складений відповідний акт перевірки від 31.07.2019року. За результатами такої перевірки було винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення :

- № від 09.09.2019року про застосування до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" фінансових санкцій з акцизного податку в сумі 2715697,34грн.;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 10340324,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 2585081,00грн.;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 41009189,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 10252297,00грн.;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 65853,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 46097,10грн. і нарахування 6817,10грн. пені;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з військового збору в сумі 4500,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 3150,00грн. і нарахування 465,84грн. пені;

- № від 09.09.2019року про застосування до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" штрафу в сумі 510,00грн.

Всі вказані податкові повідомлення - рішення 24.09.2019року Позивачем були оскаржені в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. За результатами розгляду вказаної скарги рішенням ДПС України від 25.11.2019року податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року про застосування до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" фінансових санкцій з акцизного податку в сумі 2715697,34грн. скасовано в повному обсязі, а тому воно Позивачем не оскаржується і не є предметом судового розгляду в даній адміністративній справі.

Як зазначено в рішенні ДПС України від 25.11.2019року податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 41009189,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 10252297,00грн. було скасовано частково, що стало підставою для винесення податкового повідомлення - рішення № від 29.11.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 5617362,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 1404341,00грн.

Суд зазначає, що відповідно до вимог підпункту 2 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року N 1204, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні.

Тобто, з дня прийняття рішення ДПС України від 25.11.2019року за результатами розгляду скарги платника податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 41009189,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 10252297,00грн. є відкликаним і таким, що не містить жодних донарахувань до платника.

Таким чином, відкликане податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року не породжує для Позивача жодних зобов`язань, а тому не порушує його прав та інтересів. Відсутність порушеного права в розумінні вимог ст.5 КАС України виключає потребу в судовому захисту.

В зв`язку з цим позовні вимоги Позивача в цій частині позову є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Натомість правомірність податкового повідомлення - рішення № від 29.11.2019року, що оскаржується Позивачем, є предметом судового розгляду в рамках даної адміністративної справи.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні № від 29.11.2019року, підставою для їх винесення стали порушення Позивачем вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 31.07.2019року, рішенні ДПС України від 25.11.2019року та пояснень представників податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 5617362,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 1404341,00грн. стало заниження доходів підприємством на загальну суму 31207569,00грн., отриманих від суб`єктів господарювання за відсутності доказів реалізації таким суб`єктам господарювання нафтопродуктів на цю ж суму.

Такі доводи податкового органу не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні з огляду на слідуюче.

Так, в ході перевірки аналізом наявного стану розрахунків, в т.ч. по бух. рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", регістрів бухгалтерського обліку, оборотно-сальдових відомостей, банківських виписок було встановлено, а в судовому засіданні визнається представниками сторін, що Позивачем протягом спірного періоду сумарно від:

- ТОВ "КОМОРА ТРЕЙД" (39819647) сумарно отримано 2489213,00грн.;

- ТОВ "ВІЗЗАРТ" (39991259) сумарно отримано 1401736,00грн.;

- TOB "ТК ЕНЕРДЖИ" (41448402) сумарно отримано 831173,76грн.;

- ТОВ "ТОПКРАФТ" (40592431) сумарно отримано 648784,50грн.;

- ТОВ "РОДНІК-СТАЙЛ" (39995515) сумарно отримано 501098,40грн.;

- ТОВ "МАРСЕЛЬ ГРУП" (39118186) сумарно отримано 245455,00грн.;

- ТОВ "ФІНАНСРЕАЛ" (39563800) сумарно отримано 173568,00грн.;

- ТОВ "КОМПАНІЯ ІНТЕРТРЕЙД" (40012776) сумарно отримано 1359347,17грн.;

- ТОВ "ФАН-ТРЕЙД" (33337263) сумарно отримано 724327,55грн.;

- ТОВ "МАРКУС ТЕХНОЛОГІЯ" (40113403) сумарно отримано 448960,00грн.;

- ТОВ "ОБОЛОНЬ СЕРВІС ПЛЮС" (39876087) сумарно отримано 241045,00грн.;

- ТОВ "ЕМСАР" (40325576) сумарно отримано 168770,00грн. (кредиторська заборгованість в сумі 1419,20грн.);

- TOB "АРМАГОН" (39341249) сумарно отримано 92895,75грн.;

- ТОВ "БУД ІНТЕРНАЦІОНАЛЬ ГРУП" (40860185) сумарно отримано 1687881,50грн.;

- ТОВ "АЛЬТІКС ПЛЮС" (40488355) сумарно отримано 954404,50грн.;

- ТОВ "МАЯК ЕКСПРЕС" (39377500) сумарно отримано 670355,30грн.;

- ТОВ "ТРАНС ГРУПП" (40140475) сумарно отримано 513743,27грн.;

- TOB "О.К. ЛОДЖІСТІК" (40139999) сумарно отримано 281210,40грн.;

- ТОВ "СІЛЬВЕР-БУД" (40473490) сумарно отримано 180960,00грн.;

- ТОВ "ФАСТЕРЗ-МАГНЕТІК" (39820914) сумарно отримано 118567,30грн.;

- ФГ "АГРОГРАНО" (попередня назва ФГ "ЛЮБАВА") (32314088) сумарно отримано 8262934,45грн. (кредиторська заборгованість в сумі 10,80грн.);

- ТОВ "СІЛМА ЛТД" (40348237) сумарно отримано 1989736,26грн. (дебіторська заборгованість в сумі 0,01грн.);

- ТОВ "ВЕКТОР-ТРАНС-ПЛЮС" (35554855) сумарно отримано 1995661,25грн.;

- ТОВ "АПОСТЕРІОРІ" (40688935) сумарно отримано 326132,56грн. (дебіторська заборгованість в сумі 0,01грн.);

- ТОВ "ТРЕЙДІНГ-КЕПІТАЛ СІСТЕМ" (40506190) сумарно отримано готівкою 238246,04грн.

- ТОВ "ВАЙТЛАЙН" (40405918) сумарно отримано 162870,00грн.;

- ТОВ "БУД СОЮЗ КАПІТАЛ" (38989940) сумарно отримано 76107,64грн.;

- TOB "НТ АГРО-ІНВЕСТ УКРАЇНА" (38408794) сумарно отримано 617427,60грн. (кредиторська заборгованість в сумі 38000,00грн.);

- ТОВ "ТЕХНОГРУП-ІНВЕСТ" (40876881) сумарно отримано 2988219,00грн.;

- ТОВ "ФЕКІР" (41620600) сумарно отримано 816737,90грн., а всього підприємством від вказаних суб`єктів господарювання за поставку певних обсягів нафтопродуктів отримано коштів на загальну суму 31207569,00грн., в тому числі 5201261,00грн. ПДВ.

На думку податкового органу, відповідно до вимог п. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29.11.99 N 290, кошти на загальну суму 31207569,00грн., перерахування яких, ніби-то, не пов`язане із постачанням товарів та у зв`язку з відсутністю даних щодо їх повернення в майбутньому підлягають визнанню активами, який враховується у складі інших доходів відповідних звітних періодів.

Неврахування підприємством такого доходу в сумі 31207569,00грн. призвело до заниження платником своїх зобов`язань за спірні періоди з податку на прибуток на загальну суму 5617362,00грн.

Такі доводи податкового органу є алогічними і такими, що не відповідають обставинам справи та не узгоджуються із вимогами чинного законодавства з огляду на таке.

По-перше, в силу вимог п.6.6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" не визнаються доходами надходження, що належать іншим особам.

По-друге, податковим органом визнається правомірність податкових накладних, виданих платником переліченим суб`єктам господарювання на підтвердження поставок нафтопродуктів. Податковим органом визнається правомірність внесення таких податкових накладних до Єдиного державного реєстру та правомірність врахування Позивачем отриманих коштів у вигляді податку на додану вартість при визначенні своїх податкових зобов`язань з цього податку.

По-третє, суд враховує, що витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

У податковому обліку господарські операції та витрати за цими операціями, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесені у зв`язку з цією операцією фінансові витрати.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презумує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку, закріплений в статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та відповідає сутності податкового обліку, який відповідно до частини другої статті 3 цього Закону ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Надання контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених правовими нормами, з метою одержання податкова вигоди є підставною для її одержання, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

На підтвердження виконання зазначених господарських операцій Позивачем було надано копії податкових накладних, видаткових накладних за відповідною формою (1-ТТН) на відпуск нафтопродуктів, платіжних доручень.

Лише окремі надані Позивачем первинні документи мають окремі дефекти що їх заповнення, але такі документи в сукупності із платіжними дорученнями на оплату таких нафтопродуктів у відповідності до вимог статті 86 КАС України обґрунтовано свідчать, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.

До того ж відповідно до правої позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 12.06.2018 у справі N 802/1155/17-а, одна тільки відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само, як і характер взаємовідносин контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Оскільки Позивачем доведено дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до об`єкту оподаткування з податку на прибуток та до складу витрат, а також надано всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення Позивачем законної мети їх здійснення - реалізація на підставі відповідних договорів нафтопродуктів для здійснення основної своєї діяльності суд робить висновок, що отримані в результаті такої господарської діяльності вказані грошові кошти в сумі 31207569,00грн. не підлягали віднесенню платником до активів, які враховується у складі інших доходів відповідних звітних періодів, а тому правомірно не могли призвести до збільшення зобов`язань з податку на прибуток на загальну суму 5617362,00грн. Відсутність порушення в діях платника виключали підстави для застосування жодних фінансових санкцій.

Зазначене свідчить, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Відповідача № від 29.11.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 5617362,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 1404341,00грн. не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині - задоволенню.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні № від 09.09.2019року, підставою для збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 10340324,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 2585081,00грн. стали порушення Позивачем вимог п.187.1 ст.187 та п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України.

В акті перевірки та у його висновку зазначено, що Позивачем за перевіряємий період занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 13678958,00грн., в тому числі:

- на 10340324,00грн. в результаті не включення до бази оподаткування цим податком бонусів (перерахованих у грошовому вираженні), нарахованих покупцям при попередніх покупках товарів;

- на 3338634,00грн. в результаті не нарахування податку на додану вартість на залишки пального, відображених як товари на складі (а.с.129-138 т.1).

Суд враховує, що ще за результатами розгляду заперечень Позивача на акт перевірки Відповідач 04.09.2019року вносить зміни до акту перевірки і зазначає про наявність заниження платником зобов`язань з податку на додану вартість лише в розмірі 10340324,00грн. (а.с.199-205).

Тобто, податковим органом зменшується обсяг "претензій" по податку на додану вартість і такі "претензії" зводяться виключно до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 10340324,00грн. в результаті не включення до бази оподаткування цим податком бонусів (перерахованих у грошовому вираженні), нарахованих покупцям при попередніх покупках товарів.

Саме такі порушення стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 09.09.2019року (а.с.183-185т.1).

Разом з тим, як зазначено в рішенні ДПС України від 25.11.2019року за результатами розгляду скарги платника, "ДПС скасовує податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року у частині податкового зобов`язання з ПДВ при реалізації товарів по бонусних програмах". Тобто, за результатами адміністративного оскарження рішенням ДПС податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року є скасованим в повному обсязі.

Більш того, представником Відповідача на вимогу суду надано розрахунок податкових зобов`язань платника в розрізі податкових повідомлень - рішень. В даному розрахунку прямо зазначено, що за результатами розгляду скарги платника зобов`язання в частині збільшення податку на додану вартість в сумі 10340324,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 2585081,00грн. є скасованими.

На думку суду, Відповідач при розгляді скарги Позивача щодо правомірності вказаного податкового повідомлення - рішення та винесенні рішення не врахував (забув), що при розгляді заперечень платника на висновки акту перевірки були внесені зміни до такого акту та визнано безпідставність претензій до платника в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 3338634,00грн. на "товари, що перебували на складі та не використовувалися в господарській діяльності".

При цьому суд також враховує, що відповідно до вимог Підпунктом 2 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року N 1204, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні.

Тобто, з дня прийняття рішення ДПС України від 25.11.2019року за результатами розгляду скарги платника податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року є відкликаним і таким, що не містить жодних донарахувань до платника.

Таким чином, відкликане податкове повідомлення - рішення № від 09.09.2019року не породжує для Позивача жодних зобов`язань, а тому не порушує його прав та інтересів. Відсутність порушеного права в розумінні вимог ст.5 КАС України виключає потребу в судовому захисту.

В зв`язку з цим позовні вимоги Позивача в цій частині позову є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Як зазначено в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях від 09.09.2019року № , № та № , підставою для їх винесення стали порушення Позивачем вимог пп."е" пп.164.2.17 п.164.2 та п.164.5 ст.164, пп.161.1.1 п.161.1 ст.161 та пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 31.07.2019року, рішенні ДПС України від 25.11.2019року та пояснень представників податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 65853,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 46097,10грн. і нарахування 6817,10грн. пені, зобов`язань з військового збору в сумі 4500,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 3150,00грн. і нарахування 465,84грн. пені та штрафу в сумі 510,00грн. стало безпідставне неутримання з безоплатно наданих туристичних послуг 15 громадянам податку на доходи цих фізичних осіб та військового збору.

Сторонами визнається, що 15.06.2017року Позивачем в межах рекламної акції на свої послуги був укладений договір з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 про придбання "Сертифікатів на подорож" в кількості 30 штук номінальною вартістю 20000,00грн. і на його виконання сплачено 300000,00грн. Ці обставини, як такі, що визнаються сторонами, відповідно до вимог ч.1 ст.78 КАС України перед судом не доказувалися і судом не досліджувалися.

На думку податкового органу, в результаті такої рекламної акції Позивача власниками таких "Сертифікатів на подорож" стали конкретні фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Тобто, при наданні таких додаткових благ вказаним особам Позивач як податковий агент зобов`язаний був відобразити їх в податковому розрахунку за Ф.№1ДФ, подати такий розрахунок до податкового органу, утримати та перерахувати до відповідного бюджету вказані суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Безспірно, відповідно до вимог пп."е" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), та є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Аналогічно, відповідно до вимог пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України такі доходи є також об`єктом оподаткування військовим збором.

Тобто, вимоги щодо збільшення грошових зобов`язань з військового збору є похідними за своєю суттю, оскільки безпосередньо пов`язані із збільшенням загального оподатковуваного доходу як бази оподаткування і цим податком.

В розумінні вимог ст.176 Податкового кодексу України платники податку та особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок та подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Суть спору в цій частині між сторонами у справі зведена виключно до того, чи є Позивач податковим агентом у спірних правовідносинах щодо надання переліченим фізичним особам додаткового благо у вигляді вартості безоплатно отриманих "Сертифікатів на подорож".

Як зазначено в пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Суд враховує, що статтею 127 ПК встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено фактів виплати саме Позивачем спірних доходів як додаткового благо у вигляді вартості безоплатно отриманих "Сертифікатів на подорож" (у грошовій або негрошовій формі) переліченим фізичним особам. Спірні кошти Позивачем були сплачені фізичній особі - підприємцеві ОСОБА_1 на виконання договору, а додаткове благо "Сертифікати на подорож" переліченим фізичним особам видавалися також ФОП ОСОБА_1 , а не Позивачем, що визнається сторонами.

Контролюючим органом не прийнято до уваги вимоги підпункту 170.6.5 пункту 170.6. статті 170 Податкового кодексу України, згідно з якими доходи у вигляді виграшів (призів) остаточно оподатковуються під час їх виплати та за їх рахунок.

В акті перевірки також відсутня інформація щодо первинних документів, згідно з якими у платника податку виникає обов`язок на перерахування податку протягом банківського дня, що настає за днем виплати таких коштів чи безпосередньої передачі конкретних туристичних путівок конкретним фізичним особам.

Тобто, на день перерахування Позивачем спірних коштів ФОП ОСОБА_1 спірне додаткове благо не було персоніфікованим та не було пов`язано із конкретними фізичними особами - платниками податків, та не могло створювати певні вигоди для таких перелічених осіб, не надавалося Позивачем та не було виражене у формі коштів, матеріальних або нематеріальних цінностей, послуг чи інших видів доходу саме для конкретних перелічених осіб, які в майбутньому та за позитивних умов рекламної акції стануть їх переможцями - утримувачами таких виграшів.

Зазначене свідчить, що такі відносини в розумінні вимог ст.176 Податкового кодексу України не зобов`язували Позивача, як податкового агента, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь переліченим особам, до або під час сплати 300000,00грн. або під час передачі виграшів переліченим фізичним особам за рахунок таких виграшів, та подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Відсутність такого обов`язку у Позивача виключає право податкового органу на збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 65853,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 46097,10грн. і нарахування 6817,10грн. пені, та на збільшення зобов`язань з військового збору в сумі 4500,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 3150,00грн. і нарахування 465,84грн. пені та штрафу в сумі 510,00грн.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 09.09.2019року № , № та № винесені не на підставі вимог чинного законодавства, без врахування всіх обставин у справі, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а позов - в цій частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати Приватного підприємства "Укрпалетсистем" у вигляді судового збору в сумі 19210,00грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДПС:

- № від 29.11.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на прибуток в сумі 5617362,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 1404341,00грн.;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 65853,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 46097,10грн. і нарахування 6817,10грн. пені;

- № від 09.09.2019року про збільшення Приватному підприємству "Укрпалетсистем" зобов`язань з військового збору в сумі 4500,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 3150,00грн. і нарахування 465,84грн. пені;

- № від 09.09.2019року про застосування до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" штрафу в сумі 510,00грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судові витрати Приватного підприємства "Укрпалетсистем" (вул. Березюка, буд. 15 с. Ушомир, Коростенський район, Житомирська область, 11571, ) у вигляді судового збору в сумі 19210,00грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, 11 г, м. Київ, 04119, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 13 липня 2020 року