Справа № 480/3487/20
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2020 р. Справа №480/3487/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з моменту призначення пенсії за віком, - з 07.02.2019;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок пенсії позивача з 07.02.2019 із врахуванням до загального стажу, при обчисленні розміру пенсії періодів роботи в районі Крайньої Півночі з 19.07.1979 по 14.04.1994 на пільгових умовах із застосуванням пільгового коефіцієнта, а саме: один рік роботи в районі Крайньої Півночі за один рік і шість місяців.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, відмови ГУ ПФУ у Сумській області щодо перерахунку пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі, з мотивів відсутності у матеріалах пенсійної справи трудових договорів про роботу у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тому, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою суду від 10.06.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
03.07.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що пільгове обчислення страхового стажу застосовується до осіб, які працювали у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширюються пільги, передбачені для працюючих в таких районах та місцевостях, прирівняних до них, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" та Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи у районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, і користування пільгами, передбаченими зазначеними вище нормативно-правовими актами.
Згідно з абзацом другим пункту 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" пільги передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 надаються працівникам переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули за власним бажанням) при умові укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах та місцевостях.
З огляду на те, що вищевказані договори позивачем не надані ГУ ПФУ в Сумській області, на думку представника відповідача, діяло у межах наданих повноважень та відповідності з нормами чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Так, 25.02.2019 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 14). До заяви були додані наступні документи:
- трудова угода від 07.12.1980, укладена із Сургутським управлінням технологічного транспорту № 2;
- архівна довідка від 24.01.2019 № 01-15-05-24-37 про заробітну плату за період з липня 1979 року по грудень 1982 року, видана ПАТ "Сургутнафтогаз";
- архівна довідка від 24.01.2019 № 01-15-05-24-36, видана ПАТ "Сургутнафтогаз", про періоди роботи позивача з 19.07.1979 по 25.11.1982 на посаді водія третього класу на автомашині УАЗ - 452 з 2-м ремонтним розрядом слюсаря та умовами роботи на автомашинах всіх марок в автоколоні № 8 Сургутського управління технологічного транспорту № 2 виробничого об`єднання "Сургутнафтогаз" в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі;
- довідка від 27.02.2019 № 33-01-37-535 про заробітну плату за період з січня 1983 року по квітень 1994 року, видана Сургутським управлінням технологічного транспорту № 3 ПАТ "Сургутнафтогаз";
- довідка від 27.02.2019 року № 33-01-37-536, видана Сургутським управлінням технологічного транспорту № 3 ПАТ "Сургутнафтогаз", про періоди роботи позивача з 09.01.1996 по 12.07.1996 на посаді охоронця в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу - Югри, у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі;
- довідка від 06.12.2018 № 33-01-37-2786, видана Сургутським управлінням технологічного транспорту № 3 ПАТ "Сургутнафтогаз", про періоди роботи позивача з 25.11.1982 по 14.04.1994 на посадах водія та охоронця в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу - Югри, у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі;
- довідка від 05.12.2018 № 33-01-37-2767, видана Сургутським управлінням технологічного транспорту № 3 ПАТ "Сургутнафтогаз", про заробітну плату за період з 01.01.1983 по 14.04.1994;
- довідка про віднесення м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу до місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі;
- трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , заповнена 01.09.1976 (а.с. 16-26).
У травні 2019 позивачу призначено пенсію за віком з 07.02.2019 без урахування певних періодів пільгового стажу роботи в умовах Крайньої Півночі, а саме з 19.07.1979 по 14.04.1994.
У зв`язку з незгодою позивача з діями відповідача щодо неврахування останнім зазначених періодів роботи позивача при призначенні йому пенсії, позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами щодо роз`яснення причин неврахування для обчислення розміру його пенсії довідок про стаж його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняних до районів Крайньої Півночі та про заробітну плату (а.с. 28)
Разом з цим, відповідачем повідомлено, що за результатами розгляду звернень позивача відділу з питань перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Сумській області, до території обслуговування якого належить м. Лебедин, надано доручення щодо можливості обчислення розміру пенсії позивача з дати її призначення з урахуванням заробітної плати за період з липня 1979 року по листопад 1982 року на підставі довідки від 24.01.2019 № 01- 15-05-24-37.
Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, з метою зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області вчинити дії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно з пунктом першим частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-ІV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначеним нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому, пункт 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01.01.1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 № 1029.
Разом із тим, суд враховує, що спору про те, що місцевість, де працювала позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.
Відповідно до пункту "д" статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, а саме зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.
Пунктом третім постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Згідно з пунктом 1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 року № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" і від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Пільги, передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Відповідно до положень вказаної Інструкції період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01.03.1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01.08.1945 року до 01.03.1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945. Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.
Аналіз вказаних положень дає підстави вважати, що правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи у таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967, а також постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148.
При цьому, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Суд зазначає, що наявність письмового трудового договору не є виключною та єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вищевказані норми надають особі можливість надавати вказані документи за її вибором.
Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм матеріального права містяться у постановах Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 173/637/17, від 03.07.2018 у справі № 302/662/17-а, від 25.09.2018 у справі № 554/1723/17, від 31.07.2019 у справі № 287/15/17-а та від 21.08.2019 у справі № 750/1717/16-а.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з відомостями трудової книжки, яка міститься у матеріалах пенсійної справи, ОСОБА_1 у період з 1979 року по 1994 рік працював в автоколоні № 8 Сургутського управління технологічного транспорту № 2, реорганізованого у Сургутське УТТ № 5 ПО "Сургутнафтогаз", що знаходиться у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області, у місцевості, прирівняній до районів Крайної Півночі. Правонаступником вказаних підприємств є ПАТ "Сургутнафтогаз".
Відповідачем, у свою чергу, не надано до суду доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки (у частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.
Щодо визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991, то Законом № 1058-IV не передбачено пільг при його обчисленні.
Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Тимчасовій угоді між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 та затвердженому відповідно до Тимчасової угоди Порядку переведення і виплати пенсій (постанова правління Пенсійного фонду від 07.08.1996 № 10-3).
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування у пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі, а тому позовні вимоги у даній частині задоволенню не підлягають.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 348/2208/16-а.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та норми закону, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо відмови у зарахуванні на пільгових умовах періодів роботи позивача з 19.07.1979 по 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі, виходячи з пільгового розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, з підстав відсутності письмових трудових договорів.
Враховуючи вищезазначені приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача із зарахуванням пільгового стажу слід провести з 07.02.2019.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Питання про розподіл судових витрат вирішено судом відповідно до вимог статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії за віком, - з 07.02.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07.02.2019 із врахуванням до загального стажу, при обчисленні розміру пенсії періодів роботи в районі Крайньої Півночі з 19.07.1979 по 01.01.1991 на пільгових умовах із застосуванням пільгового коефіцієнта, а саме: один рік роботи в районі Крайньої Півночі за один рік і шість місяців.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя М.М. Шаповал