Справа № 420/3051/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3051/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «ВІКТОРІЯ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 30 березня 2020 року за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 527000 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «ВІКТОРІЯ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від « 30» березня 2020 року за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 527000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню адже актом перевірки порушення вимог абз.2 ч.41 ст.15 Закону №481/95-ВР, а саме: «надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на зберігання пального, отриманої відповідно до абзацу другого частини сорок першої статті 15 цього Закону» не встановлювались, отже підстави для застосування відповідальності, передбаченої абз.22 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР відсутні. На переконання позивача санкція застосована оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на підставі абз.22 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР предметно не пов`язана з порушенням, які встановлені відповідачем під час проведення перевірки. Відповідачем невірно застосовано норму Закону №481/95- ВР та незаконно і безпідставно притягнуто позивача до відповідальності.

Представником відповідача 22.04.2019 року до суду надано відзив на адміністративний позов (а.с.159-161, том1), згідно якого відповідач зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області позов не визнає, та не погоджується з доводами позивача, вважає що позов не підлягає задоволенню адже в ході проведення перевірки встановлено, що підприємством ПрАТ «Вікторія» Звіти «Про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» форма №2-РС за перевіряємий період подані до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, з недостовірними даними. А саме залишки виноматеріалів виноградних (код 40), станом на кінець звітного місяця в місцях зберігання в звітах 2РС, не співпадають з фактичними залишками виноматеріалів виноградних на кінець місяця в виробничому Звіті «Про рух виноматеріалів виноградних» Ф№П-40. ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що зі змісту акту про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ВІКТОРІЯ» від 20.03.2020 року №376/15-32-05-08/23867078 чітко видно суть порушення, за яке платник притягується до відповідальності. Так, в п.3.3. Акту перевірки описується встановлене порушення. Щодо зазначеного абз.22 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР у податковому повідомленні-рішенні від 30.03.2020 року № повідомляємо, що при винесенні даного рішення було здійснено технічну описку, та помилково зазначено невірний абзац, проте частина статті, та стаття по якій застосовано штрафні санкції до платника зазначена вірно.

У відповіді на відзив на позов від 09.06.2020 року (а.с.21-23) представник позивача зазначає, що твердження відповідача про правомірність оскаржуваного повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від « 30» березня 2020р. за №, на думку позивача є безпідставним. Окрім того, відповідачем у відзиві на адміністративний позов, жодним чином не спростовані доводи позивача викладені в позовній заяві, про те що Законом №481/95-ВР встановлено пряму заборону на застосування штрафних санкції за подання такого звіту з недостовірними відомостями до суб`єктів господарювання, які отримали ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

В письмових поясненнях від 08.07.2020 року представник відповідача у Звіті за формою №2-РС ПрАТ «Вікторія» відображало відомості відносно обсягів виробництва алкогольної продукції, а розділ І «Обіг алкогольних напоїв» стосується саме обігу вироблених алкогольних напоїв на підприємстві. До того ж, перевірка проводилась за адресою підприємства, а саме, приміщення в якому виробляються алкогольні напої. Також в позовній заяві ПрАТ «Вікторія» зазначає, що згідно ст.18 Закону №481/9 «Штрафи за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірним відомостями про обсяги обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, передбаче абзацом 18 частини 2 статті 17 цього Закону, не застосовуються до суб`єктів господарювання, які отримали ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоям)? та/або тютюновими виробами, з дати виникнення зобов`язання щодо подання такого звіту». ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що форма №2-РС передбачає подання відомостей про обсяги виробництва, тому відповідна норма до звіту №2-РС не застосовується. Згідно Наказу Міністерства Фінансів України від 11.02.2016 року №49 передбачена окрема форма звіту про обсяг придбання та реалізації алкогрльних напоїв №1-ОА. Тому у розумінні ст.18 Закону №481/95 штрафи не застосовуються саме за подання такого звіту.

Ухвалою суду від 08.05.2020 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 22.05.2020 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Представником позивача, 08.07.2020 року надано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Приватне акціонерне товариство «ВІКТОРІЯ» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 19.12.1996 року за №275 та станом на дату реєстрації акту перевірки перебуває на обліку в ДПІ у м. Чорноморськ ГУ ДПС в Одеській області (Овідіопольське відділення) (а.с.13, том 1).

Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі направлень на проведення перевірки, відповідно до наказу заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області №117 від 20.01.2020 року та повідомлення від 20.01.2020 року №10/15-32 (а.с.8-9, том 1) проведена документальна планова виїзна перевірка приватного акціонерного товариство «ВІКТОРІЯ», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року.

Перевірка проводилась з 31.01.2020 року по 27.02.2020 року.

Термін проведення перевірки продовжувався з 28.02.2020 року по 13.03.2020 року, на підставі наказу заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області №789 від 25.02.2020 року «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки» ПрАТ «ВІКТОРІЯ» (а.с.10 том 1).

За результатами проведеної перевірки перевіряючим 20.03.2020 року складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариство «ВІКТОРІЯ», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року за №376/15-32-05-08/23867078 (а.с.11-95 том 1).

Як вбачається з висновків акту №376/15-32-05-08/23867078 від 20.03.2020 року, перевіркою встановлені наступні порушення:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за №85/4306 (зі змінами та доповненнями), п.5.2 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 року №39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 року №25), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 року за №161/4382, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153 (із змінами та доповненнями), Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 року за №893/4186 (зі змінами та доповненнями), п.1, п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями), ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. №88 (із змінами та доповненнями), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704 в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 98152 грн., у тому числі:

-1 кв. 2017 року на суму - 2673 грн.,

- 2018 рік на суму - 65988 грн.,

- 9 міс. 2019 року на суму - 29491 грн.

2. п.44.1, ст.44, п.180.2, п.180.3 ст. 180, ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.2 ст.190, п.198.1 ст.198, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся (з урахуванням сум від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду по ряд. 16 Декларацій з ПДВ) на загальну суму 239480 грн., у т.ч.:

за лютий 2017 року - на суму 1350 грн.,

за квітень 2017 року - на суму 8198 грн.,

за травень 2017 року - на суму 6172 грн.,

за червень 2017 року - на суму 3442 грн.,

за серпень 2017 року - на суму 4719 грн.,

за березень 2018 року - на суму 41717 грн.,

за квітень 2018 року - на суму 36267 грн.,

за травень 2018 року - на суму 4034 грн.,

за липень 2018 року - на суму 14686 грн.,

за серпень 2018 року - на суму 1225 грн.,

за січень 2019 року - на суму 73320 грн.,

за липень 2019 року - на суму 2032 грн.,

за серпень 2019 року - на суму 42318 грн.

3. п.201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) у частині відсутності реєстрації та несвоєчасної реєстрації податкових накладних, в результаті чого донараховуються штрафні санкції (додаток 17).

4. Вимог ч.2 ст.13 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (із змінами та доповненнями) та вимог ст.16 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнбвих виробів та пального (із змінами та доповненнями).

5. ст.51, п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями та Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за №111/2655), а саме: не відображені відомості про доходи громадян, виплачені на користь фізичних осіб за ознакою доходу « 153 - Основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку», невірне подання податкового розрахунку до контролюючого органу за основним місцезнаходженням.

6. п.п.141.4.4. п.141.4. ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V1 (із змінами та доповненнями), в частині не утримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 6% від суми сплаченого доходу, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 1586,73 грн., у тому числі: півріччя 2017 року - 985,54 грн.; три квартали 2019 року - 601,19 грн.

7. п.п.16.1.3, п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, Наказу "Міністерства фінансів України №897 від 20.10.2015 року «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» та наказу Міністерства фінансів України із змінами та доповненнями від 08.07 2016 року №585 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» та від 28.04.2017 №467 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», в частині неподання Податкової декларації (Додатку ГІН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за півріччя 2017, три квартали 2017, рік 2017,1 квартал 2018, півріччя 2018, три квартали 2018, рік 2018 (а.с.92-93, том 1).

Вказаний акт перевірки підписано директором ПрАТ «ВІКТОРІЯ» ОСОБА_1 з наступною відміткою: «щодо обставин та висновків зроблених в акті перевірки стосовно звітів 2РС (п.3.3 акту перевірки) не згодні та будемо оскаржувати у встановленому порядку (а.с.94, том 1).

В пункті 3.3 акту перевірки №376/15-32-0508/23867078 від 20.03.2020 року зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено, що підприємством ПрАТ «Вікторія» Звіти «Про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» форма №2-РС за перевіряємий період подані до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, з недостовірними даними, а саме залишки виноматеріалів виноградних (код 40), станом на кінець звітного місяця в місцях зберігання в звітах 2РС, не співпадають з фактичними залишками виноматеріалів виноградних на кінець місяця в виробничому Звіті «Про рух виноматеріалів виноградних» Ф№П-40.

30.08.2017 року була проведена фактична перевірка підприємства ПРАТ «Вікторія» в ході якої було встановлено нестачу виноматеріалу виноградного кріпленого десертного рожевого «Лідія» в кількості 90,5дал (або 905 л.) чим порушено вимоги ч.2 ст. 13 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (із змінами та доповненнями). За результатом перевірки складено акт про фактичну перевірку від 15.12.2017 року №539/15-32-40-01/23867078. Підприємством сплачено акцизний податок в розмірі 7258,1 грн.

10.08.2018 року була проведена фактична перевірка підприємства ПРАТ «Вікторія» в ході якої було встановлено нестачу виноматеріалу виноградного кріпленого міцного «Приморське біле» в кількості 149,0дал (або 1490 л.) чим порушено вимоги ч.2 ст.13 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями). За результатом перевірки складено акт про фактичну перевірку від 10.08.2018 року №961/15-32-40-01/23867078. Підприємством сплачено акцизний податок в розмірі 11949,8 грн.

09.08.2019 року була проведена фактична перевірка підприємства ПРАТ «Вікторія» в ході якої було встановлено нестачу виноматеріалу столового сухого червоного «Ізабела» в кількості 4041,5 дал, виноматеріалу кріпленого міцного «Солодкі спогади» в кількості 84,0 дал, виноматеріалу кріпленого міцного «Арабелла» в кількості 92,0 дал, виноматеріалу кріпленого міцного «Мадера » в кількості 11,6 дал чим порушено вимоги ч.2 ст. 13 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями). За результатом перевірки складено акт про фактичну перевірку від 09.08.2019 року №1528/15-32-40-01/23867078. Підприємством сплачено акцизний податок в розмірі 15449,67 грн. (а.с.65-66, том 1).

Головним управлінням ДФС в Одеській області 30.03.2020 року на підставі акта перевірки №376/15-32-05-08/23867078 від 20.03.2020 року порушення ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (із змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 і абз.22 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (із змінами та доповненнями), прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмір 527000 грн (а.с.96).

У розрахунку фінансових санкцій по акту документальної планової виїзної перевірки від 20.03.2020 року за №376/15-32-0508/23867078 ПрАТ «ВІКТОРІЯ» зазначено, що порушено ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (із змінами та доповненнями), фінансові санкції передбачені ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (із змінами та доповненнями), а сума фінансових санкцій складає з розрахунку 17000,00 * 31 = 527000,00 грн.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.03.2020 року за № є таким, що суперечить чинному законодавству України та підлягає скасуванню, адже абзацу ст.17 Закону №481/95-ВР передбачає наступну відповідальність: «- надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на зберігання пального, отриманої відповідно до абзацу другого частини сорок першої статті 15 цього Закону, - 500000 гривень;», а актом перевірки порушення вимог абз.2 ч.41 ст.15 Закону №481/95-ВР, а саме: «надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на зберігання пального, отриманої відповідно до абзацу другого частини сорок першої статті 15 цього Закону» не встановлювались, отже підстави для застосування відповідальності, передбаченої абз.22 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР, на підставі якого в тому числі і прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення на переконання позивача, відсутні.

На переконання позивача відповідачем невірно застосовано норму Закону №481/95-ВР та незаконно і безпідставно притягнуто позивача до відповідальності, яка передбачена абз.22 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За приписами ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до абз.1 та 2 п. 86.1 ст.86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів) (п. 86.3 ст.86 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п.86.8 ст.86 ПК України).

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до положень ч.3 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом. У разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.

Як встановлено судом позивач вважає, що відповідачем невірно застосовано норму Закону №481/95-ВР та незаконно і безпідставно притягнуто позивача до відповідальності, яка передбачена абз.22 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР, тоді як акт перевірки не містить такого порушення, а тому позивач переконаний, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню саме з цих підстав.

Відповідно до зазначеного абзацу ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на зберігання пального, отриманої відповідно до абзацу другого частини сорок першої статті 15 цього Закону, - 500000 гривень.

Саме на абз.22 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР посилається відповідач в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

В свою чергу, абз.21 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Статтю 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР доповнено частиною, відповідно до якої штрафи за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, передбачені абзацом вісімнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовуються до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, з дати виникнення зобов`язання щодо подання такого звіту.

В матеріалах справи наявні:

Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), (термін дії з 24.02.2016 року до 24.02.2017 року);

Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у тому числі сидром та перрі (без додання спирту) термін дії з 24.02.2017 року до 24.02.2018 року;

Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у тому числі сидром та перрі (без додання спирту) термін дії з 24.02.2018 року до 24.02.2019 року;

Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями термін дії з 24.02.2019 року до 24.02.2020 року (а.с.98-105).

Тобто, позивач відповідно до вказаних ліцензій мав право протягом 2016 року-лютого 2020 року на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у тому числі сидром та перрі (без додання спирту).

Суд зазначає, що до ст.17 цього Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» різними нормативно-правовими актами вносились зміни, доповнення абзаців, зокрема в частину другу вказаної статті та виключення відповідних абзаців.

Абзацом 21 ч.2 ст.17 цього Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Вказана норма Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме - абзац частини другої ст.17, якою передбачено, що неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень є єдиною нормою, яка передбачає відповідальність платника податків за неподання чи несвоєчасного подання звіт у або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Іншої норми не існує.

Отже, вказана норма є єдиною нормою, яка передбачає відповідальність за неподання (несвоєчасне подання) будь-яких звітів про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, в тому числі її звіту 2-РС.

Будь-якої окремої відповідальності, щодо неподання чи несвоєчасного подання звіту 2-РС або подання звіту з недостовірними відомостями звіту 2-РС не існує.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача щодо виду діяльності та надання звітів за таку діяльність не впливають на застосування зазначених норм.

Отже, враховуючи те, що позивач отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, до нього не можуть застосовуватись штрафи за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, передбачені відповідним абзацом ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Враховуючи вищенаведене, доводи Головного управління ДФС в Одеській області про те, що до позивача застосовуються передбачені ст.17 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є помилковими.

З урахуванням зазначеного, посилання представника відповідача, на правову позицію Верховного суду стосовно того, що окремі недоліки не можуть бути підставою скасування податкового-повідомлення рішення, є таким що не підлягає застосуванню по даній справі.

Таким чином, встановлені судом обставини справи і наведені норми чинного законодавства свідчать, що відповідачем, при прийнятті спірного рішення, не дотримано зазначених принципів, зокрема, останнім було застосовано до позивача штрафні санкції без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття правомірного рішення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за даним позовом підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 78, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «ВІКТОРІЯ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 30 березня 2020 року за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 527000 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від « 30» березня 2020 року за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 527000 грн. 00 коп.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «ВІКТОРІЯ» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7905,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: приватне акціонерне товариство «ВІКТОРІЯ» (, адреса: 67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Кооперативна, 5).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (, 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5).

Суддя П.П.Марин

.