Справа № 340/1187/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 липня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1187/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження заяву позивача про розмір судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до

Бобринецької міської ради (27200, Кіровоградська область, м.Бобринець, вул.Незалежності, 80, )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звертався до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Бобринецької міської ради по не розгляду клопотання (заяви) ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га ріллі за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Бобринецької міської ради (Червонодолинська сільська рада) Бобринецького району Кіровоградської області;

- зобов`язати Бобринецьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га ріллі за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Бобринецької міської ради (Червонодолинська сільська рада) Бобринецького району Кіровоградської області.

У позовній заяві зазначено, що судові витрати позивача складаються з витрат на правничу допомогу орієнтовно 10000,00 грн., при цьому заявлено, що докази щодо остаточного розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду в строк визначений ст.139 КАС України (а.с.4).

Рішенням суду від 26 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Бобринецької міської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га на території Бобринецької міської ради (Червонодолинська сільська рада) Бобринецького району Кіровоградської області, яка межує із земельними ділянками кадастрові номери: :02:000:0077, :02:000:2102, :02:000:2870, :02:000:0098. Зобов`язано Бобринецьку міську раду не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га на території Бобринецької міської ради (Червонодолинська сільська рада) Бобринецького району Кіровоградської області, яка межує із земельними ділянками кадастрові номери: :02:000:0077, :02:000:2102, :02:000:2870, :02:000:0098 та прийняти відповідне рішення. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 420,40 гривень (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Бобринецької міської ради () (а.с.36-39).

10.06.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про розмір судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи, в якій позивач просить в зв`язку із частковим задоволенням позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Бобринецької міської ради на користь ОСОБА_1 8600 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с.42-44).

Ухвалою суду від 11.06.2020 заяву позивача про розмір судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.54).

До того ж, суд розцінює вказану заяву як таку, що подана для ухвалення додаткового рішення у зв`язку з понесенням витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також, відповідно до ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Враховуючи те, що строк виконання рішення по даній справі від 26.05.2020 не закінчився, тому суд вважає заяву позивача такою, що подана в строки передбачені ч.7 ст.139 та ч.2 ст.252 КАС України.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.3 ст.252 КАС України).

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Частинами першою, другою статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16, від 11 червня 2019 року у справі №826/841/17.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 р. №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано: договір №111 про надання (правничої) допомоги від 23.12.2019 р. (а.с.45); додаткова угода №1 від 03.04.2020 р. до договору про надання правової допомоги (а.с.46); акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 07.04.2020 р. (а.с.47); додаткова угода №2 від 04.06.2020 р. до договору про надання правової допомоги (а.с.48); акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 04.06.2020 (а.с.49); рахунок №1 від 04.06.2020 р. (а.с.50).

Ухвалою від 11.06.2020 року суд зобов`язав позивача до 16 червня 2020 року надати до суду докази оплати правової (правничої) допомоги (а.с.54).

Однак, позивач вимоги, станом на час розгляду заяви про розмір судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи, ухвали від 11.06.2020 року не виконала та не надала докази оплати правової (правничої) допомоги.

Представником відповідача подано до суду пояснення щодо заяви позивача про розмір судових витрат, в яких він зазначає, що Бобринецька сільська рада категорично заперечує, щодо задоволення поданої заяви з огляду на те, що відповідно поданого переліку додатків до заяви позивачем не подано документ який міг би засвідчити факт фактичної оплати правничої допомоги про яку йдеться в заяві. Окрім того, заявлені витрати на правничу допомогу являються надмірно завищеними, оскільки вся допомога фактично складена виключно підготовкою позовної заяви та заяви про розмір судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, однак компенсація таких витрат чинним законодавством не передбачена, оскільки складання позовної заяви не належить до процесуальних дій (а.с.64-67).

Згідно п.п.3.1 п.3 додаткової угоди №1 до договору №111 про надання правової допомоги від 23.12.2020 р. вбачається, що оплата послуг з підготовки та подання позовної заяви здійснюється в наступному порядку 100% вартості послуги сплачується після підписання акту приймання передачі наданої правової допомоги та отримання рахунку від Бюро Клієнтом (а.с.46).

На підставі викладеного, беручи до уваги, що позивачем не надано доказів оплати правової (правничої) допомоги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Керуючись ст.ст.139, 143, 243-246, 252, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку, передбаченому ст.295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина