Справа № 640/14224/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

30 червня 2020 року м. Київ № 640/14224/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ) із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони на вчинення Головою СБУ та директором ІСТЕ СБУ дій спрямованих на звільнення полковника ОСОБА_1 з військової служби в СБУ та виключення зі списків СБУ; встановлення заборони на вчинення Головою СБУ та директором ІСТЕ СБУ дій спрямованих на зменшення рівня грошового забезпечення полковника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що очевидність ознак протиправності дій та бездіяльності відповідачів полягає у тому, що відповідно до пункту 10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, що затверджена наказом Служби безпеки України 14.10.2008 №772, директор ІСТЕ СБУ не мав права (повноважень) організовувати через УРОС СБУ підбір відповідних посад для ОСОБА_1 в системі СБУ за наявності в ІСТЕ СБУ рівної штатної посади, яку займав ОСОБА_1 до зарахування в розпорядження. Посади, що відповідають посаді, яку займав ОСОБА_1 до зарахування в розпорядження (52 тарифний розряд, полковник) в ІСТЕ СБУ були вакантними упродовж першого місяця зарахування ОСОБА_1 в розпорядження. Відповідні повноваження щодо призначення та такі посади, що прирівнюються до посад начальника відділу в ІСТЕ СБУ (52 тарифний розряд, полковник) відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007 має Голова СБУ, але за невідомих позивачу причин таке призначення не відбулося. Натомість, на даний час, на думку заявника, директором ІСТЕ СБУ через його можливу некомпетентність вживаються заходи з звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Заявник вважає, що невжиття вищезазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення оспорюваних (порушених) прав та інтересів позивача на проходження військової служби в СБУ (отримання належного рівня грошового забезпечення), за захистом яких позивач має намір звернутися до суду.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи заявника на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Надавши оцінку обґрунтованості доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог, за наявності поданих доказів, суд вважає, що заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які вказували б на очевидні ознаки протиправності дій чи бездіяльності Голови СБУ та директора ІСТЕ СБУ, що є одним із критеріїв забезпечення позову в силу положень статті 150 КАС України.

Водночас, обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову до подання позову, заявник посилається на обставини, якими фактично можуть бути обґрунтовані в майбутньому позовні вимоги. Тобто питання про порушення законодавства, допущені при можливому звільненні позивача зі штатної військової посади можуть бути встановлені судом лише за результатами розгляду справи по суті, з врахуванням пояснень та доказів наданих суб`єктом владних повноважень, тоді як твердження позивача про його безпідставність не можуть бути оцінені до розгляду справи по суті.

Слід зауважити на тому, що у випадку забезпечення позову у визначений заявником спосіб, суд фактично без належних на те підстав поставить під сумнів можливі дії, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, втрутившись у його дискреційні повноваження без надання правової оцінки підставам для їх вчинення, а відтак тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку статті 256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко