Справа № 240/7471/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Житомир справа № 240/7471/20

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Алексійчук В.В.,

представника відповідача - Шабельнікова Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч 1495) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 27.05.2020року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24.06.2020року за згодою Позивача Житомирський прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч 1495) залучено в якості другого Відповідача у справі і розгляд справи було відкладено, надано час для подання відзиву на позов.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за його зверненнями безпідставно не зарахувало до його страхового стажу періоди його роботи з квітня 2015року по листопад 2015 року в Житомирському апеляційному адміністративному суді та період його військової служби з серпня 2014року по травень 2016року в Житомирському прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (в/ч 1495).

На думку Позивача, такі періоди його роботи та військової служби підтверджуються всіма належними документами, а їх не врахування в системі персоніфікованого обліку застрахованих осіб порушує його права.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача-1 по справі, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що процес зарахування певних періодів роботи (військової служби) до загального страхового стажу здійснюється виключно на етапі призначення пенсії. Позивач із заявою про призначення відповідної пенсії не звертався.

Більш того, на думку представника Відповідача-1, Позивач передчасно звернувся із відповідною заявою, так як звіт такими страхувальниками як Державна прикордонна служба в розрізі застрахованих осіб може подаватися лише з червня 2016року і на даний час до органів Пенсійного фонду України не подавався.

Представник Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч 1495), Відповідача-2 по справі, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що подання персональних відомостей до системи персоніфікованого обліку щодо нарахованих сум грошового забезпечення на військовослужбовців до червня 2016року не було передбачено. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. N 770 подання такого звіту передбачено в строки не пізніше ніж 11 жовтня 2022 року, але на сьогоднішній час не розроблено механізму складання та подання таких звітів.

Заслухавши пояснення Позивача та представників Відповідачів, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Безспірно, за приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

В розумінні ст.24 цього ж Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач звернувся на Веб-портал Пенсійного фонду щодо відображення в Реєстрі застрахованих осіб його страхового стажу, а саме:

- періоду роботи в Житомирському апеляційному адміністративному суді з квітня 2015року по листопад 2015 року;

- періоду проходження військової служби з серпня 2014року по травень 2016року в Житомирському прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (в/ч 1495).

За результатами розгляду таких звернень Відповідачем-1 Позивачу надані роз`яснення, викладені в листах від 02.04.2020року, щодо правомірності відображення вказаних періодів роботи та військової служби в Реєстрі застрахованих осіб. Такі роз`яснення Позивач вважає протиправними, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб врегульовано правовими нормами Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року N 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року N 8-1),( надалі - Положення N 8-1).

Як зазначено в п.2 розділу IV вказаного Положення N 8-1, до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:

персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач дійсно в спірні періоди працював в Житомирському апеляційному адміністративному суді та проходив військову службу в Житомирському прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (в/ч 1495).

Суть спору між сторонами зведена виключно до повноти інформації щодо персоніфікованих відомостей про нарахування страхових внесків за вказані періоди страхового стажу Позивача в Реєстрі застрахованих осіб.

За змістом Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 р. N 794, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).

Персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях на підставі, окрім іншого, відомостей про фізичну особу, що подається страхувальниками (роботодавцями) в порядку і строки, передбачені законодавством.

При дослідженні в судовому засіданні Індивідуальних відомостей про Позивача як застраховану особа за формою ОК-5 (згідно додатку 4 до Положення N 8-1) встановлено, що в таких відомостях міститься інформація по спеціальному стажу Позивача (державна служба) за весь спірний період з серпня 2014року по травень 2016року.

В даних Індивідуальних відомостях дійсно відсутня персоніфікована інформація про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) та про розмір нарахування та сплату страхових внесків за період з квітня 2015року по травень 2016року (а.с.12-15).

Як вже зазначалося, така інформація вноситься органами Пенсійного фонду України виключно на підставі даних, які містяться у звітності, що подається роботодавцями (страхувальниками).

Суд вважає безпідставними доводи Позивача про протиправну бездіяльність Відповідача-2 щодо неподання такої персоніфікованої інформації.

Позивач не врахував, що відповідно до вимог пункт 3 розділу XV Закону N 1058-IV (у редакції Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-VIII) протягом п`яти років з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення відповідно до законодавства, до Пенсійного фонду подаються, у разі їх відсутності, персоніфіковані відомості про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено в п.4 Порядку подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2016 р., необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. N 770, у разі відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться територіальними органами Пенсійного фонду України до реєстру застрахованих осіб на підставі поданого військовими частинами чи органами, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення (далі - страхувальники), або подаються органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи), до територіальних органів Пенсійного фонду України у вигляді звіту за формою згідно з додатком.

Страхувальники або уповноважені органи подають звіт до територіальних органів Пенсійного фонду України у такі строки:

за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2015 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2021 р.;

за період з 1 січня 2015 р. по 31 грудня 2016 р. - не пізніше ніж 11 жовтня 2022 року.

Кінцеві строки подання страхувальниками або уповноваженими органами звіту до територіальних органів Пенсійного фонду України, зазначені у цьому пункті, можуть бути змінені відповідними державними органами за погодженням з Пенсійним фондом України, але не пізніше ніж до 11 жовтня 2022 року.

Зазначене свідчить, що Відповідачами не допущено порушення прав Позивача щодо подання та відображення в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про його грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період проходження військової служби з серпня 2014року по травень 2016року в Житомирському прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (в/ч 1495).

Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є передчасними та безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч 1495) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 14 липня 2020 року