Справа № 266/2317/20
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/2317/20
Провадженя№ 2-а/266/53/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Оріхівського відділку поліції Пологівського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Андрєєва М.С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП,
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою інспектора Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Андрєєва М.С. ЕАК №2284597 він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 14.6 ПДР України та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. Постанову вважає незаконною, оскільки при притягненні його до адміністративної відповідальності та винесенні постанови інспектором порушена процедура розгляду справи, не надано належні та допустимі докази, які б доводили здійснення обгону ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом в населеному пункті. Просив постанову визнати незаконною та скасувати.
Відповідач відзиву на позовну заяву на адресу суду не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами , за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.04.2020 р. інспектором Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Андрєєвим М.С., яка є уповноваженою посадовою особою органу поліції, була винесена постанова серії ЕАК №2284597, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за те, що він, у порушення вимог п. 14.6 ПДР України, 23.03.2020 року о 11.23 годині, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , під час руху в с. Таврійське Запорізької області здійснив обгін на відстані ближче ніж 50 м. до пішохідного переходу, чим порушив п. 14.6 ПДР України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача , у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, умовою притягнення до адміністративної відповідальності є додержання компетентною особою приписів ст.ст. 7, 280, 251, 252 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підтвердження правомірності свого рішення відповідач не надав суду доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення обгону ближче ніж за 50 м. до пішохідного переходу.
Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та задовольняє повністю позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ЕАК №2284597 від 23 березня 2020 року.
Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 до інспектора Оріхівського відділку поліції Пологівського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Андрєєва М.С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП задовольнити повністю.
Скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ЕАК №2284597 від 23 березня 2020 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 13.07.2020 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.