Справа № 380/2875/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2875/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2020 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника відповідача Застріжної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов, -
встановив :
Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області (надалі Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Відповідач) в якому, згідно з завою про збільшення позовних вимог від 04.06.2020 (вх.№5131ел) просила суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» від 27.03.2020 у виконавчому провадженні №61460723, винесену начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою Іриною Володимирівною, згідно з якою підлягає до стягнення з боржника - Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 340,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову «Про накладення штрафу» від 30.03.2020 у виконавчому провадженні №61460723, винесену начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою Іриною Володимирівною, згідно з якою підлягає до стягнення з боржника - Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області штраф у розмірі 3400,00 грн.
При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання вимог постанови начальника відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцької І.В. про відкриття виконавчого провадження №61460723 від 04.03.2020 щодо примусового виконання виконавчого листа №813/3814/16 виданого 01.06.2017 Львівським окружним адміністративним судом, скерував 17.03.2020 на адресу Відповідача клопотання, в якому просив закінчити виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду від 25.04.2017 у справі №813/3814/16. На думку Позивача, факт виконання ним, як боржником у виконавчому провадженні, вказаного вище судового рішення, зазначено у судовому рішенні Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 у справі №КМД/127/19. Попри клопотання Позивача, Відповідач не закінчив виконавче провадження №61460723, а виніс оскаржувані постанови, які стали підставою для звернення Позивача до суду з вимогами про визнання таких протиправними та їх скасування.
Ухвалою від 17.04.2020 позовну заяву Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області залишено без руху, та надано Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 21.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою від 29.05.2020 повернуто заяву Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про збільшення розміру позовних вимог в адміністративній справі за позовом Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов.
Ухвалою від 16.06.2020 суд, на підставі статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняв до розгляду заяву Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про збільшення позовних вимог від 04.06.2020 в адміністративній справі №380/2875/20.
28.05.2020 на адресу суду від Відповідача надійшов відзив, згідно з яким Відповідач: «просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/2875/20 від 21.05.2020 про визнання протиправними і скасування постанов у виконавчому провадженні №61460723. Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні позовної заяви (уточненої) подану Ожидівською сільською радою Буського району Львівської області відмовити у повному обсязі про визнання протиправними і скасування постанов у виконавчому провадженні №61460723.
01.06.2020 на адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив. У такій Позивач звертає увагу суду на те, що судове рішення прийняте у справі № 813/3814/16, на підставі якого виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №61460723, Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області, виконала задовго до відкриття виконавчого провадження. Щодо прохання Відповідача скасувати ухвалу суду про відкриття провадження у справі №380/2875/20 від 21.05.2020 та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні позову відмовити повністю, на думку Позивача, свідчить про повне нерозуміння суті Відповідачем.
03.06.2020 та 05.06.2020 на адресу суду від Відповідача надішли заперечення (в порядку статті 164 КАС України). У таких запереченнях Відповідач зазначає, що виконавчий лист №813/3814/16 виданий Львівським окружним адміністративним судом 01.06.2017 після відкриття виконавчого провадження №61460723 до тепер не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання виконавчого документа, що призвело до вжиття примусових заходів.
16.06.2020 від Відповідача на адресу суду надійшла заява про виправлення описки. Згідно з такою заявою Відповідач вказує що при написанні відзиву ним в прохальній частині допущено описку, тому викладає прохальну частину відзиву у такій редакції: «у задоволенні позовних вимог Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області відмовити повністю». Одночасно подано відзив на позовну заяву (уточнену), згідно з яким просить у задоволенні позовних вимог. Вказано, що виконавчий лист №813/3814/16 виданий Львівським окружним адміністративним судом 01.06.2017, після відкриття виконавчого провадження №61460723 до тепер не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання виконавчого документа, що призвело до вжиття примусових заходів. Зазначає, що підставою для накладення на Позивача у справі (боржника у виконавчому провадженні) штрафів, є факт невиконання виконавчого документа №813/3814/16 від 01.07.2017 без поважних причин.
16.06.2020 від Відповідача надійшла до суду заява, в якій такий повідомляє про факт надіслання оскаржуваних постанов Позивачу та додає відповідні докази.
18.06.2020 від Відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, розрахунок витрат на проведення виконавчих дій.
22.06.2020 від Позивача надійшла відповідь на відзив. У такій вказує, що ним не оскаржувалась постанова про відкриття виконавчого провадження №61460723. Вважає, що Позивач добровільно виконав судове рішення у справі №813/3814/16.
09.07.2020 надійшли додаткові пояснення Відповідача у справі.
09.07.2020 від Позивача надійшли пояснення в порядку пункту 3 частини 3 статті 44 КАС України.
Позивач у судові засідання не забезпечив явки уповноваженого представника. На адресу суду від Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області надійшло ряд заяв про розгляд справи у відсутності Позивача. Одночасно зазначено, що позовні вимоги Позивач підтримує повністю та просить такі задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області заперечила повністю, просила у задоволенні таких відмовити з підстав, викладених у відзивах.
У судовому засіданні, яке відбулося 10.07.2020, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Відповідача про залучення у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_1 .
З`ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
25.04.2017 Львівським апеляційним адміністративним судом у справі №876/2425/17, скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2016 та прийнято нову постанову, згідно з якою позов ОСОБА_1 до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання незаконними дій та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково. Визнано протиправними дії Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на інформаційний запит від 10.10.2016 в частині пункту 3. Зобов`язано Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області надати ОСОБА_1 публічну інформацію на інформаційний запит від 10.10.2016 року в частині пункту 3. В задоволенні решти позову відмовлено.
01.06.2017 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 813/3814/16 про зобов`язання Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області надати ОСОБА_1 публічну інформацію на інформаційний запит від 10.10.2016 в частині пункту 3.
04.03.2020 начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою І.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №61460723 щодо примусового виконання виконавчого листа №813/3814/16 виданого 01.06.2017 Львівським окружним адміністративним судом (арк. справи 4). Вказаною постановою, державний виконавець зобов`язав боржника у виконавчому провадженні Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
17.03.2020 на адресу Відповідача від Позивача надійшло клопотання (арк. справи 7), згідно з яким Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області просила винести постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).
27.03.2020 начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою І.В. винесена постанова «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» ВП №61460723. Згідно з такою постановою, для боржника Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн. винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 340 грн., загальна сума мінімальних витрат 340 грн. (арк. справи 13).
30.03.2020 начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою І.В. винесена постанова «Про накладення штрафу» ВП №61460723. Згідно з вказаною постановою, за невиконання рішення суду №813/3814/16 від 01.06.2017 щодо надання ОСОБА_1 публічної інформації на інформаційний запит від 10.10.2016 накладено на боржника Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області штраф, в розмірі 3400 грн. (арк. справи 17).
При прийнятті рішення суд керується такими мотивами та правовими нормами.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положенням пункту першого частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Підставою звернення до суду Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області є незгода з рішеннями державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийнятими в межах виконавчого провадження №61460723 щодо примусового виконання виконавчого листа № 813/3814/16 виданого Львівським окружним адміністративним судом 01.06.2017, а саме: постановою «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» від 27.03.2020; постановою «Про стягнення виконавчого збору» від 27.03.2020; постановою «Про накладення штрафу» від 30.03.2020 та постановою «Про накладення штрафу» від 20.05.2020.
На думку Позивача, державний виконавець повинен був закінчити виконавче провадження № 61460723, оскільки Позивач виконав рішення суду у справі №813/3814/16 до відкриття виконавчого провадження.
Надаючи оцінку таким аргументам Позивача, суд зазначає таке.
Як видно з матеріалів справи, 25.04.2017 Львівським апеляційним адміністративним судом у справі №876/2425/17 прийнято нову постанову, згідно з якою скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2016.
Позов ОСОБА_1 до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання незаконними дій та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково.
Визнано протиправними дії Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на інформаційний запит від 10.10.2016 в частині пункту 3. Зобов`язано Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області надати ОСОБА_1 публічну інформацію на інформаційний запит від 10.10.2016 року в частині пункту 3. В задоволенні решти позову відмовлено.
Як видно з мотивувальної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017, ОСОБА_1 звертався до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області із запитом для отримання документів. Зокрема у пункті 3, такий просив надати належним чином завіреної копії погосподарської книги домогосподарства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в с. Йосипівка Буського району Львівської області. Також апеляційний суд зазначив таке:
Однак, при цьому потрібно враховувати положення ст.21 Закону №2939-VІ, згідно яких інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно (частини 1, 2, 3 цієї статті)».
Позивач вказує на те, що 24.09.2019 скерував на ім`я ОСОБА_1 лист за вих.№327 в якому повідомив, що Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області не має змоги надати запитувану інформацію безкоштовно, у відповідності з вимогами статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому просить сплатити на рахунок сільської ради 408,66 грн. за виготовлення дев`яносто восьми аркушів формату А4.
У відповідності до частин першої та другої статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.
Суд приймає до уваги, що Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області, до відкриття виконавчого провадження, намагалася виконати судове рішення у справі №831/3814/16 (лист від 24.09.2019 Вих327). Проте, скерування Позивачем стягувачу у виконавчому провадженні ( ОСОБА_1 ) листа від 24.09.2019 не призвели до фактичного повного виконання судового рішення, що свідчить звернення судового рішення до примусового виконання за заявою стягувача.
Суд вважає помилковим розуміння Позивача обставин щодо фактичного виконання ним судового рішення у справі №813/3841/16, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що на момент відкриття виконавчого провадження №61460723 ОСОБА_1 отримав запитувану ним інформацію на інформаційний запит від 10.10.2016 року в частині пункту 3.
Суд відхиляє посилання Позивача, що виконання судового рішення у справі №813/3814/16 зафіксовано в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду з питань встановлення судового контролю від 23.10.2019 КМД/127/19, оскільки такі є перекручуванням висновків суду, зроблених при розгляді заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017.
Інших доводів щодо протиправності оскаржуваних постанов у ВП №61460723 чи порушення порядку прийняття таких, Позивач не наводить, відповідних доказів не подає.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження №61460723 з приводу примусового виконання виконавчого листа №813/3814/16 виданого Львівським окружним адміністративним судом 01.06.2017, Ожидівською сільською радою Буського району Львівської області, не виконано судове рішення у справі №813/3841/16.
Щодо позовної вимоги: «визнати протиправною та скасувати постанову «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» від 27.03.2020 у виконавчому провадженні №61460723, винесену начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою Іриною Володимирівною, згідно з якою підлягає до стягнення з боржника - Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 340,00 грн.».
Як зазначалося вище, 04.03.2020 начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою І.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61460723 щодо примусового виконання виконавчого листа № 813/3814/16 виданого Львівським окружним адміністративним судом 01.06.2017 (арк. справи 4). Згідно з такою постановою, зобов`язано Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області надати ОСОБА_1 публічну інформацію на інформаційний запит від 10 жовтня 2016 року в частині пункту 3. Одночасно зобов`язано боржника Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Факт отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020 ВП №61460723 Ожидівською сільською радою Буського району Львівської області не заперечується.
27.03.2020 начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою І.В. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №61460723, згідно з якою визначено для боржника Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн. винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 340 грн., загальна сума мінімальних витрат 340 грн.
Відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Частиною другої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (надалі - Інструкція).
Відповідно до частини другої розділу VI Інструкції, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).
Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:
- виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);
- пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку).
В частині третій статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 (надалі Наказ МЮ України від 29.09.2016 №2830/5) затверджено види та розміри витрат виконавчого провадження.
Так, згідно з розділом І Наказу МЮ України від 29.09.2016 №2830/5 до витрат виконавчого провадження належать, зокрема, витрати на виготовлення документів виконавчого провадження (папір; копіювання, друк документів; канцтовари), пересилання документів виконавчого провадження (конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку), плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статтею 8 Закону України «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.
Відповідно до розділу ІІ Наказу МЮ України від 29.09.2016 №2830/5, розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.
Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».
Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.
Як видно з постанови «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» від 27.03.2020 винесеної у виконавчому провадженні №61460723, державним виконавцем визначено, що розмір мінімальних витрат виконавчого провадження складає 340 грн.
Відповідачем у справі надано суду розрахунок витрат на проведення виконавчих дій, який затверджений начальником Буського РВ ДВС Західного МРУ МЮ (м. Львів І.В. Боруцькою 26.05.2020 (арк. справи 182) та довідку за підписом начальника відділу Боруцької І. про мінімальні витрати на проведення виконавчих дій у ВП №61460723 (арк. справи 177). З названих документів видно, які витрати державний виконавець пов`язує з організацією та проведенням виконавчих дій у виконавчому провадженні №61460723 та яку ціну становлять такі витрати, зокрема: реєстрація ВП у АСВП за ціною 69 грн.; папір формату А-4 (1 аркуш) за ціною 24,57 грн.; журнал вх. кореспонденції (заповнення 1 аркушу журналу) за ціною 2,40 грн.; журнал вх. кореспонденції (заповнення 1 аркушу журналу) за ціною 2,40 грн.; заправка картриджів (роздрук 1 аркушу паперу формату А-4) за ціною 25,74 грн.; пересилання поштових відправлень у межах України (рекомендоване відправлення з відбитком маркувальної машинки 20% ПДВ) за ціною 163,20 грн.; пересилання поштових відправлень у межах України з накладанням марок 20% ПДВ за ціною 38,00 грн.; конверт С-6 за ціною 14,70 грн.; принтерне виготовлення документів за ціною 0,35 грн. Всього на загальну суму 340,00 грн.
Отже, з наведеного видно, що витрати виконавчого провадження №61460723, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання виконавчого документа №813/3814/16 виданого Львівським окружним адміністративним судом 01.06.2017.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» від 27.03.2020 ВП №61460723 винесена начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою І.В. правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
У відповідності до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, вже під час відкриття виконавчого провадження визначається виконавчий збір.
Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Положеннями вказаної статті визначено виключний перелік підстав за яких виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Частиною четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Аналіз наведених положень статей 26 та 27 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, разом з якою, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний винести постанову про стягнення виконавчого збору.
Суд встановив, що 04.03.2020 начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою І.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №61460723 щодо примусового виконання виконавчого листа №813/3814/16 виданого 01.06.2017 Львівським окружним адміністративним судом (арк. справи 4). Одночасно державний виконавець зобов`язав боржника у виконавчому провадженні Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Позивачем не заперечується факт отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження №61460723 від 04.03.2020. Таким чином, Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області, як боржник у виконавчому провадженні №61460723, вважається повідомленою про початок примусового виконання рішень з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.
Матеріалами справи не підтверджено, що Позивач, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020, протягом 10 робочих днів, вчинив дії щодо виконання виконавчого листа №813/3814/16 виданого 01.06.2017 Львівським окружним адміністративним судом, а також не підтверджено факту повного виконання Позивачем судового рішення у справі № 813/3814/16 до відкриття виконавчого провадження.
Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження № 61460723 від 04.03.2020, таку не оскаржила, разом з тим не виконала рішення суду у справі №831/3814/16 протягом строку встановленого у постанові про відкриття виконавчого. За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесена постанова про стягнення виконавчого збору від 27.03.2020 ВП №61460723.
Жодних доказів порушення порядку відкриття виконавчого провадження №61460723 чи не дійсності виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, Позивачем суду не надано.
Щодо позовних вимог: «визнати протиправною та скасувати постанову «Про накладення штрафу» від 30.03.2020 у виконавчому провадженні №61460723, винесену начальником відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцькою Іриною Володимирівною, згідно з якою підлягає до стягнення з боржника - Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області штраф у розмірі 3400,00 грн.» та
- «визнати протиправною та скасувати постанову «Про накладення штрафу» від
У відповідності частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Положеннями статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту наведених норм сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника.
Аналіз наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена державним виконавцем лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати рішення суду, проте не зробив цього.
Як зазналося вище, 10.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області з інформаційним запитом. Зокрема, в пункті 3 запитувач просив надати належним чином завірені копії по господарської книги домогосподарства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в с. Йосипівка Буського району Львівської області.
Як видно з листа Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області від 24.09.2019 вих327 (арк. справи 9), Позивач вказав ОСОБА_1 про свою готовність надати запитувану ним інформацію, проте обсяг запитуваної інформації складає більш як 10 сторінок, тому, у відповідності до статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив сплатити на рахунок сільської ради 408,66 грн. за виготовлення дев`яносто восьми аркушів формату А4.
Отже задоволення інформаційного запиту ОСОБА_1 від 10.10.2016 передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок. У відповідності до статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Матеріали справи не містять в собі докази того, що ОСОБА_1 сплатив на рахунок Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області кошти за виготовлення запитуваних ним копій документів.
Таким чином, суд встановив, що фактичне виконання інформаційного запиту ОСОБА_1 від 10.10.2016 в частині пункту 3, залежить не лише від боржника - Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області, а й від стягувача - ОСОБА_1 , в спосіб сплати запитувачем фактичних витрат на викопіювання та друк.
Наведені обставини вказують на те, що невиконання судового рішення у справі №813/3814/16 відбулось з незалежних від Позивача причин, які, на думку суду, є поважними, в розумінні статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» та виключають можливість накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду.
Суд звертає увагу, що виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.
Позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 травня 2020 року (справа № 310/6910/16-а (2-а/310/32/17).
З огляду на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 30.03.2020 та 20.05.2020 підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Надаючи правову оцінку дій Відповідача, суд керується, зокрема, положеннями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) відповідно до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 КАС України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов підлягає частковому задоволенню.
З огляду на висновки суду про часткове задоволення позову та встановлені Кодексом адміністративного судочинства України правила розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов,- задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 30.03.2020 про накладення штрафу, в розмірі 3400,00 грн. у виконавчому провадженні №61460723.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Мричко Н.І.