Справа № 383/547/20
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/547/20
Номер провадження 2-а/383/26/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Бурова Станіслава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бондаренко І.А. звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Бурова Станіслава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

В позовній заяві позивач також просив поновити йому строк на оскарження постанови, обґрунтовуючи причину його пропуску тим, що з тим самим позовом, за тих самих підстав, він вже звертався раніше до суду, але до неналежного відповідача та отримав 22.06.2020 року ухвалу апеляційного суду, якою йому відмовлено в задоволені позову з цих підстав.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.06.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вказані позивачем причини пропуску строку для звернення до суду не поважні та до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження інших поважних причин їх пропуску.

На виконання ухвали суду 26.06.2020 року представник позивача адвокат Бондаренко І.А. подала нову заяву, в якій на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначила, що позивач має право на повторне звернення до суду з питанням скасування постанови від 21.01.2020 року заявивши позов вже до належного відповідача.

Суд, дослідивши матеріали адміністративного позову, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Оцінюючи поважність цієї причини, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, строк звернення до суду необхідно обраховувати саме з моменту, коли позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З постанови від 21.01.2020 року серії ДП18 №609731 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що вона прийнята інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Буровим Станіславом Олеговичем (а.с. 12).

У січні 2020 року позивач оскаржив дану постанову до суду, але звернувся з адміністративним позовом не до посадової особи інспектора Бурова С.О., а до Головного управління національної поліції в Одеській області.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.02.2020 року його позов задоволено та скасовано оскаржувану постанову.

Постановою Третього апеляційного суду від 18.05.2020 року рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.02.2020 року скасоване та прийнято нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 відмовлено на підставі того, що позов було заявлено до не належного відповідача.

З цього слідує, що позивач дізнався про порушене свого права ще у січні 2020 року та мав можливість звернутися з вказаним позовом у визначений законом строк заявивши його до належного відповідача, також позивач не був позбавлений можливості заявити цей адміністративний позов до двох та більше відповідачів.

Разом з тим, позивач не вказує та не надає до суду доказів щодо причин та обставин, які б унеможливлювали подачу позову до належного відповідача у строки визначені законом, і які б не залежали від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Слід зазначити, що КАС України передбачає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи означені вище приписи, суд зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Так, у низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у світлі дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», п. п. 51, 52, «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, що також не спростовано змістом позовної заяви. Будь - яких інших належних доказів чи пояснень щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, ніж тих, що зазначені в позовній заяві, та в заяві про поновлення строку звернення до суду, позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

З матеріалів доданих до адміністративного позову вбачається, що оскаржувану постанову позивач отримав 21.01.2020 року, тому строк її оскарження закінчився 31.01.2020 року, при цьому до суду щодо її оскарження він звернувся 26.06.2020 року, тобто з пропуском строку на звернення до суду за захистом свого права та за відсутності поважних причин їх пропуску та на виконання ухвали про залишення позову без руху не надавши до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження інших поважних причин їх пропуску, за таких обставин, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, пп.15.5 Перехідних положень КАС України, -

У Х В А Л И В :

Представнику позивача адвокату Бондаренко І.А. відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Бурова Станіслава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя І. М. Адаменко