Справа № 360/569/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

02 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/569/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач, управління), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 8 від 06 грудня 2019 року Комісії для розгляду питань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із встановленням статусу учасника війни щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу учасника війни.

- зобов`язати Комісію для розгляду питань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із встановленням статусу учасника війни повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу Учасника війни.

- зобов`язати Комісію для розгляду питань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із встановленням статусу учасника війни надати статус учасника війни, видати посвідчення Учасника війни ОСОБА_1 встановленого законодавством зразка.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач у 2017 році відбував у службове відрядження, як священнослужитель - капелан Української Церкви ОСОБА_2 для проведення душпастирської роботи у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 .

26 вересня 2018 року відповідачем було розглянуто звернення позивача про встановлення статусу учасника війни та відмовлено у наданні статусу. Позивач не погодився з даним рішенням та оскаржив його до Луганського окружного адміністративного суду. 04 березня 2019 року Луганський окружний адміністративний суд у справі 360/387/19 виніс рішення, яким позов позивача задовільнив повністю.

03 липня 2019 року відповідач повторно розглянув дане питання і повторно відмовив позивачу у встановлені статусу учасника війни. Позивач не погодився з даним рішенням та оскаржив його до Луганського окружного адміністративного суду. 02 жовтня 2019 року Луганський окружний адміністративний суд у справі 360/3519/19 виніс рішення, яким позов позивача задовільнив повністю.

06 грудня 2019 року відповідач втретє розглянув дане питання і втретє відмовив позивачу у встановлені статусу учасника війни. Дане рішення оформлено протоколом №8. З аналізу вищезазначеного рішення відповідача вбачається, що відповідач не урахував правову оцінку, надану судом у рішенні 360/3519/19, а отже дане рішення є абсолютно незаконним та необгрунтованим.

Ухвалою суду від 12.02.2020 позовну заяву залишено без руху (а.с.23,24).

Ухвалою суду від 10.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.32,33).

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкладено розгляд справи (а.с.103).

Ухвалою суду від 07.05.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.135,136).

Ухвалою суду від 11.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.150).

31 березня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позов від 31.03.2020 № 2781/03 (а.с.38,39), в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених, оскільки пунктом 13 статті 9 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, передбачено встановлення статусу Учасника війни працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередньо участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, встановленому законодавством. Проте, у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження тих фактів, що в період виконання душпастирської роботи позивач був саме працівником організації Всеукраїнський Союз Церков Віри Євангельської П`ятидесятників; через відсутність документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяг з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угрупувань) про підпорядкування оперативному штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а також інших документів, виданих державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередньою участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень) для працівників, які на строк не менш ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування, залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення рішенням комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни від 06.12.2019 позивачу було відмовлено у встановленні статусу Учасник війни. На підставі зазначеного, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

01 квітня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.100,101), в якій зазначено, що позивач не погоджується з доводами відповідача, оскільки Українська Церква Християн Віри Євангельської є неприбутковою організацією і законодавець передбачив можливість працювати без договору на (волонтерських засадах), то її члени, включно з позивачем здійснювали відповідну волонтерську діяльність і під час АТО. Також, відповідач у відзиві посилається на редакцію постанови від 23 вересня 2015 року № 739, яка почала свою дію з 09.04.2019, проте дана постанова не може регулювати спірні відносини, оскільки, вона не має зворотної дії в часі, а тому посилання на неї є юридично неграмотним та некоректним. Позивач наголошує, що він був у службовому відрядженні в 2017 році та вперше з заявою звернувся у 2018 до відповідача, а тому відповідач має керуватися постановою, яка діяла у 2017- 2018 роках. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд розглядає справу в порядку загальному позовному провадженні з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

На підставі наданих сторонами доказів судом встановлені такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , відповідно до інформації, зазначеної в довідці від 23.11.2017 № 076, станом на дату видачі довідки працював у відділі соціальної роботи РО Української Церкви Християн Віри Євангельської священослужителем капеланом на громадських засадах (безкоштовній основі), з 27.03.2017 (наказ № 3 від 27.03.2017) по дату видачі довідки ніс служіння капелана в зоні АТО (а.с. 45).

Відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі №360/387/19, що набрало законної сили, встановлені такі обставини (а.с.8-11).

03 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання посвідчення Учасника війни первинно, заява зареєстрована у відповідача за № 41 (а.с. 40).

До заяви позивачем було додано відповідні копії документів: копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 16.05.2017 № 3937 (а.с.49); копію посвідчення про відрядження № 092 (а.с.48); копію витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.05.2017 № 126 (а.с.56); копію витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування Луганськ (по стройовій частині) н.п. Старобільськ від 07.05.2017 № 129 (а.с.57); копію витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.05.2017 № 135 (а.с.58); копію витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування Луганськ (по стройовій частині) н.п. Старобільськ від 16.05.2017 № 138 (а.с.59); копію доповіді начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_3 від 03.05.2017 № 354/1736 (а.с.50-52); копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 29.06.2017 № 4708 (а.с.46); копію посвідчення про відрядження № 120 (а.с.47); копію витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.2017 № 169 (а.с.57); копію витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування Луганськ (по стройовій частині) н.п. Старобільськ від 19.06.2017 № 172 (а.с.55); копію витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.06.2017 № 178 (а.с.60); копію витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання Луганськ від 03.07.2018 № 186 (а.с.53); копію листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України полковника Бойка О.В. від 30.05.2017 № 354/2096 (а.с.6163).

26 вересня 2018 року відбулось засідання комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, на якому було розглянуто питання встановлення позивачу статусу Учасника війни, яке оформлене протоколом № 2 (а.с. 68).

Комісією прийнято рішення про відмову у встановленні статусу учасника війни ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що не були надані документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру Служби безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції , витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичного операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угрупувань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення).

Позивач не погодився з такою відмовою та оскаржив її до Луганського окружного адміністративного суду.

Проаналізувавши положення законодавства та додані позивачем документи до заяви про встановлення статусу учасника війни, суд дійшов висновку, що у комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради були відсутні підстави для відмови у наданні позивачу статусу учасника війни.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі №360/387/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника війни, викладене в протоколі від 26 вересня 2018 року № 2. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради в особі Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу учасника війни. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту Сєвєродонецької міської ради до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок (а.с.70-76).

Рішення суду не було оскаржено і було виконано відповідачем, 03 липня 2019 року відбулось засідання комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, на якому було розглянуто питання встановлення позивачу статусу Учасника війни, яке оформлене протоколом № 3 та відмовлено позивачу в нададді вказаного статусу (а.с.77,78).

Зазначені та інші факти встановлено в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 у справі № 360/3519/19 (а.с.14-18).

Так, вищевказаним протоколом вирішено відмовити у встановленні статусу Учасник війни ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих, що в період душпастирських обов`язків заявник був працівником організації Всеукраїнський Союз Церков Віри Євангельської П`ятидесятників, через відсутність документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяг з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угрупувань) про підпорядкування оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а також інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередньою участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідуванням за фактами отримання поранень) - для працівників, які на строк не менш ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування, залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення. Про це зазначалося у відзиві відповідача під час вказаного судового розгляду, що відображено в самому рішенні суду.

Суд, проаналізувавши рішення комісії від 03 липня 2019 року, оформлене протоколом № 3, вважав його таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм законодавства (до спірних правовідносин слід застосовувати пункт 13 статті 9 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції станом саме на час перебування позивача в зоні АТО, а не на час звернення до відповідача з заявою про надання статусу учасника війни, як це зробив відповідач), зробив висновок про достатність доказів, доданих до заяви позивача, для надання позивачу статусу учасника бойових дій і зазначив, що відповідач не має права відмовити позивачу з тих самих підстав, оцінка яким вже надана в рішенні суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 у справі № 360/3519/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника війни, викладене в протоколі від 03 липня 2018 року №3. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу учасника війни, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с.82-91).

Вказане рішення суду від 02.10.2019 у справі № 360/3519/19 свідчить про те, що під час розгляду цієї справи судом не з`ясовувалася обставини стосовно статусу позивача, в якому він перебував під час виконання душпастерської роботи в зоні АТО та не надавалася оцінка можливості встановлення статусу учасника війни особам, що надають допомогу в зоні АТО на волонтерських засадах, відповідно до вимог чинного на час надання такої допомоги законодавства.

Зазначене рішення суду так само не оскаржував відповідач та виконав його 06 грудня 2019 року, розглянувши питання встановлення позивачу статусу Учасника війни на засіданні комісії, яке оформлене протоколом № 8. (а.с.92,93).

Саме це оскаржене позивачем рішення від 06.12.2019 про відмову йому у встановленні статусу Учасник війни є предметом розгляду в цій справі.

На виконання ухвали суду від 06.04.2020 (а.с.103) Штабом Антитерористичного центру при Службі безпеки України надано лист від 27.04.2020 № 33/7-2622, в якому повідомлено, що клопотання від суб`єкта боротьби з тероризмом про залучення ОСОБА_1 до проведення АТО в Штаб АТЦ при СБ України не надходило, наказ керівника АТЦ при СБ України не видавався. Також зазначено, що згідно із ч. 6 ст. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» перший заступник керівника АТЦ при СБ України (керівник оперативного штабу з управління антитерористичною операцією) був наділений повноваженнями залучати до участі в антитерористичних операціях громадян за їх згодою з дотриманням вимог Закону України «Про боротьбу з тероризмом». Для отримання витягів з наказів першого заступника керівника АТЦ при СБ України (керівника ОШУ АТО) (по стройовій частині) про включення до складу сил та засобів, запропоновано звернутися до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (а.с.132).

На виконання ухвали суду від 07.05.2020, якою суд витребовував витяги з наказів першого заступника керівника АТЦ при СБ України (керівника ОШУ АТО) (по стройовій частині) про включення позивача до складу сил та засобів АТО та інші наявні документи як підстави для його відрядження до в/ч п/п НОМЕР_1 з метою здійснення душпастирської опіки військовослужбовців (а.с.135,136) Галузевим державним архівом Міністерства оборони України надано архівну довідку (а.с.147), в якій зазначені такі обставини з посиланням на відповідні наявні архівні документи.

В розпорядженні начальника штабу - першого заступника керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 20 квітня 2017 року № Р-1346 дск значиться : "З метою належного виконання рішення першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 19.04.2017 № 9666/С стосовно забезпечення душпастирської опіки військовослужбовців, які виконують завдання безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей ВИМАГАЮ 3. Командиру оперативно - тактичного угруповання «ЛУГАНСЬК» забезпечити виконання заходів душпастирської опіки (на волонтерських засадах) у військових частинах оперативно - тактичного угруповання за своїм рішенням, з дотриманням вимог законодавства України наступними священнослужителями. При прийнятті рішення вбачається за доцільне врахувати наступні пропозиції: у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 : ... ОСОБА_1 - помічник священика ..., ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Сєвєродонецьким МВУ МВС України в Луганській обл., 21 січня 1998 року у термін з 05.05.2017 по 16.05.2017.

Начальник штабу - перший заступник керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей генерал-майор /підпис/ А. Т. КОВАЛЬЧУК". В наказі командира оперативно - тактичного угруповання "Луганськ" (по стройовій частині), н.п. Старобільськ, від 07 травня 2017 року № 129 значиться: "1.2. Вважати такими, що 07 травня 2017 року прибули до оперативно - тактичного угруповання «Луганськ» (районів проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) для виконання душпасторських обов`язків (на волонтерських засадах): Всеукраїнський союз Церков Християн Віри Євагельської П`ятидесятників м. Київ: ... ОСОБА_1 , священнослужителя капелана. Підстава: розпорядження начальника штабу - першого заступника керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей №Р-1346 дск від 20.04.2017 року. Командир оперативно - тактичного угруповання «Луганськ» полковник /печатка,підпис/ П.Д. РОМИГАЙЛО".

В наказі командира оперативно - тактичного угруповання "Луганськ" (по стройовій частині), н.п. Старобільськ, від 16 травня 2017 року № 138 значиться: "2.7. Вважати такими, що 16 травня 2017 року вибули з оперативно - тактичного угруповання «Луганськ» (районів проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) для виконання душпасторських обов`язків (на волонтерських засадах): Всеукраїнський союз Церков Християн Віри Євагельської П`ятидесятників м. Київ: ... ОСОБА_1 , священнослужителя - капелана Підстава: посвідчення про відрядження №092. Підстава: розпорядження начальника штабу - першого заступника керівника антитерористичної операції на території донецької та Луганської областей №Р-1346 дск від 20.04.2017 року. Командир оперативно - тактичного угруповання «Луганськ» полковник /печатка,підпис/ П.Д. РОМИГАЙЛО".

В перевірених наказах Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) за період з 01 травня по 30 червня 2017 року ОСОБА_1 не значиться.

Доручення першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України за 2017 рік (у тому числі від 03 травня 2017 №10999/с, від 31 травня 2017 року №13532/с) на зберігання до архіву не надходили.

Отже, зазначені документи, що є належними доказами у справі відповідно до вимог статей 73-76 КАС України свідчать про те, що позивач виконував обов`язки душпастирської опіки як священик-капелан Української Церкви ОСОБА_2 у військових частинах оперативно - тактичного угруповання "Луганськ" (районів проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) на волонтерських засадах.

Наявності передбачених чинним на той час законодавством наказів керівника АТЦ при СБ України та першого заступника керівника АТЦ при СБ України (керівника ОШУ АТО) (по стройовій частині) про залучення позивача до складу сил та засобів АТО судом не встановлено.

Факт свого перебування в зоні АТО для виконання обов`язку душпастерської опіки як капелана Української Церкви ОСОБА_2 на волонтерських засадах в період з 07.05.2017 по 16.05.2017 та з 19.06.2017 по 29.06.2017 визнає і сам позивач у відповіді на відзив (а.с.100,101).

Згідно з довідкою №76 від 23.11.2017, що видана старшим єпископом УЦХВЄ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює у відділі соціальної роботи Української Церкви Християн Віри Євангельської священослужителем-капеланом на громадських засадах (безкоштовній основі) з 27 березня 2017 року (наказ №3 від 27.03.2017) по час видачі довідки та несе служіння капелана в зоні АТО (а.с.45).

Обидва посвідчення про відрядження, на підстві яких позивач прибував та вибував до військової частини п/п НОМЕР_1 в травні-червні 2017 року, видавалися та посвідчувалися підписами посадових осіб та печаткою Української Церкви Християн Віри Євангельської П`ятидесятників, а також підписами посадових осіб та печаткою ОТУ «Луганськ» (а.с.47-48).

Накази командира ОТУ «Луганськ» від 07.05.2017 №129 та від 16.05.2017 №138, від 19.06.2017 №172 та від 03.07.2017 №186 містять записи про прибуття вибуття позивача до ОТУ «Луганськ» для виконання душпастирських обов`язків на волонтерських засадах (а.с.53, 55, 57, 59).

Довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 4708 від 29.06.2017 та №3937 від 16.05.2017, видані позивачу командиром в/ч п/п НОМЕР_1 на підставі наказів командиру цієї ж військової частини про прибуття вибуття позивача до району проведення антитерористичної операції для здійснення душпастирської опіки військовослужбовців, які виконують завдання в районі проведення АТО (а.с. 38,49, 54,56,58,60). Підстава видачі вказаних наказів: посвідчення про відрядження та доручення першого заступника начальника ГШ ЗСУ від 03.05.2017 №10993К та від 31.05.2017 №13535К.

Сукупність зазначених вище доказів підтверджує факт перебування позивача в зоні АТО в період травня червня 2017 року у зв`язку із наданням волонтерської допомоги.

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України Про боротьбу з тероризмом до участі в антитерористичних операціях за рішенням керівництва антитерористичної операції можуть бути залучені з дотриманням вимог цього Закону й інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від підпорядкованості і форми власності, їх посадові особи, а також громадяни за їх згодою.

Координацію діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Суд зазначає, що оскільки позивач перебував в зоні АТО у період з 07.05.2017 по 16.05.2017 та з 19.06.2017 по 29.06.2017, то до спірних правовідносин слід застосовувати пункт 13 статті 9 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 739 Питання надання статусу учасника війни деяким особам в редакції станом саме на час перебування позивача в зоні АТО, а не на час звернення до відповідача з заявою про надання статусу учасника війни.

Згідно з вимогами пункту 13 статті 9 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у відповідній редакції учасниками війни вважаються працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 739 Питання надання статусу учасника війни деяким особам, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що підставою для надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а також інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередню участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

З аналізу зазначених норм законодавства, в редакції на момент фактичного виконання позивачем душпастерської роботи в зоні АТО в період з 07.05.2017 по 16.05.2017 та з 19.06.2017 по 29.06.2019 , судом встановлено, що для надання статусу учасника війни особа має бути, зокрема, працівником підприємства, установи чи організації, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції відповідно до вимог чинного законодавства.

Пунктом 14.1.195 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що працівник це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно зукладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно зі статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 25 Закону України Про свободу совісті та релігійні організації передбачено, що умови праці встановлюються за угодою між релігійною організацією та працівником і визначаються трудовим договором, який укладається у письмовій формі. Релігійна організація зобов`язана в установленому порядку зареєструвати трудовий договір.

Судом встановлено, що позивач на громадських засадах (безкоштовній основі) працював у відділі соціальної роботи РО Української Церкви Християн Віри Євангельської священослужителем капеланом, ніс служіння капелана в зоні АТО, проте трудовий договір між позивачем та РО Українською Церквою Християн Віри Євангельської не укладався та в установлено законом порядку не реєструвався.

Положеннями статті 1 Закону України «Про волонтерську діяльність» в чинній станом на травень-червень 2017 року редакції, передбачено, що волонтерська діяльність - добровільна, соціально спрямована, неприбуткова діяльність, що здійснюється волонтерами шляхом надання волонтерської допомоги - є формою благодійної діяльності; волонтерська допомога - роботи та послуги, що безоплатно виконуються і надаються волонтерами. Волонтерська діяльність ґрунтується на принципах законності, гуманності, рівності, добровільності, безоплатності, неприбутковості. Вона здійснюється в тому числі за напрямком надання волонтерської допомоги Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним органам, органам державної влади під час дії особливого періоду, правових режимів надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції.

Відповідно до вимог ч.3 статті 5 Закону України «Про волонтерську діяльність» організації та установи, що залучають до своєї діяльності волонтерів, зобов`язані, в тому числі, забезпечувати волонтерам безпечні та належні для життя і здоров`я умови здійснення волонтерської діяльності.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що позивач в період з 07.05.2017 по 16.05.2017 та з 19.06.2017 по 29.06.2017 займався волонтерською діяльністю відповідно до вимог Закону України «Про волонтерську діяльність», надаючи добровільну, соціальну безоплатну допомогу Збройним Силам України під час дії особливого періоду, а не перебував у складі сил та засобів АТО на підставі наказів повноважних осіб відповідно до вимог Закону України Про боротьбу з тероризмом.

Пунктом 13 статтї 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зазначеній вище редакції, визначено, що лише працівники підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством, вважаються учасниками війни. Можливість надання статусу особам, які виконували роботи в зоні АТО на інших (волонтерських, за цивільним договором тощо) засадах чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало.

За встановлених судом обставин, що позивач в період з 07.05.2017 по 16.05.2017 та з 19.06.2017 по 29.06.2017 виконував обов`язки капелана Української Церкви Християн Віри Євангельської на волонтерських засадах в зоні АТО та до складу сил та засобів АТО наказами повноважних керівників в порядку, передбаченому чинним на той час законодавством, не залучався, суд визнає оскаржене рішення про відмову позивачу в наданні статусу «Учасника війни» з зазначених вище підстав обгрунтованим та законним і не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 10.03.2020 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання адміністративного позову до Управління праці та соціального захисту Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії (а.с.32,33).

Оскільки ухвалою суду від 10.03.2020 позивача звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено та підписано 13 липня 2020 року.

Суддя В.С. Шембелян