Справа № 362/1731/20
Суддя: Ковбель М. М.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа362/1731/20
Провадження 2-а/362/89/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбель М.М.,

за участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа заступник директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Руслан Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.01.2020 року, винесену заступником директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Руслан Юрійович, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення ст. 188-13 КУпАП, ст. ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що вищезазначена оскаржувана постанова винесена без повного та об`єктивного дослідження обставин справи та матеріалів виконавчого провадження, а також остання винесена на підставі протоколу №3 від 21.01.2020 року, який складений з грубим порушенням.

Ухвалою судді Васильківський міськрайонний суд Київської області від 26.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач направив на адресу суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю виходячи з того, що боржником у зведеному виконавчому провадженні №55597446 є ПрАТ «Компанія «Райз» в особі гр.. ОСОБА_1 , та останній не виконав вимоги державного виконавця, через що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що у відділі на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №55597446 про стягнення заборгованості з ПрАТ «Компанія «Райз» в особі гр.. ОСОБА_1 .

Так, в зв`язку із невиконанням боржником зазначених у зведеному виконавчому провадженні рішень, на адресу боржника направлено виклик державного виконавця від 23.12.2019 року за вих. № 55597446/20.1/23 згідно якого позивачу необхідно з`явитися до відділу для надання пояснень стосовно невиконання рішень 14.01.2020 року, 21.01.2020 року і 28.01.2020 року.

Позивач зазначає, що він не міг зявитися, оскільки перебував у відпустці, разом з тим належних та допустимих доказів, що він повідомив про даний факт відповідача в матеріалах справи не міститься.

Позивач зазначає, що 21.01.2020 року представником ПрАТ «Компанія райз» було направлено відповідачу клопотання про перенесення дати явки керівника боржника на іншу дату, разом з тим, належних та допустимих доказів поважності неприбуття ОСОБА_1 до клопотання не додано.

Крім того, 22.01.2020 року ОСОБА_1 надіслав відповідачу клопотання про перенесення явки керівника боржника на іншу дату, оскільки позивача ні фізичної, ні матеріальної можливості з`явитися не має, та він перебуває на лікуванні у батьків, разом з тим, належних та допустимих доказів поважності неприбуття ОСОБА_1 до клопотання не додано.

14.01.2020 року державним виконавцем було здійснено виклик позивача на 21.01.2020 року для складання і підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак 21.01.2020 року ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , не з`явився, про що 21.01.2020 складений відповідний акт державного виконавця.

21.01.2020 року державним виконавцем було складено протокол про адміністративне правопорушення №3 та було здійснено виклик позивача на 28.01.2020 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

28.01.2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення, винесеною заступником директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Руслан Юрійович , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення ст. 188-13 КУпАП, ст. ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч. 3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали адміністративної справи підтверджують про отримання боржником зазначеного виклику державного виконавця 23.12.2019 року за вих. № 55597446/20.1/23, та встановлено, що позивач не виконав вимоги державного виконавця, при цьому належних та допустимих доказів щодо поважності неявки ОСОБА_1 до державного виконавця, позивачем не надано, більш того вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення передбаченого ст. 188-13 КУпАП, в повному обсязі стверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №3 від 21.01.2020 року, який відповідає нормам КУпАП, вимогою державного виконавця 23.12.2019 року за вих. № 55597446/20.1/23, актами державного виконавця,а тому при винесенні оскаржуваною постанови державний виконавець дійшов до вірного висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, а його дії вірно кваліфіковано, як невиконання законних вимог виконавця, неявка без поважних причин за викликом виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення, винесена заступником директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Руслан Юрійович від 28.01.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення ст. 188-13 КУпАП, ст. ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» є правомірною.

Таким чином вимоги є необґрунтованими, безпідставними, та не підтверджені жодними доказами, а тому не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній постанові, а тому вищезазначена постанова є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить позивач - відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 122, ст. 254, ст. 288, 289, 293 КУпАП; ст.ст. 77, 246,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ковбель