Справа № 420/5139/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5139/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Єщенка О.В., Осіпова Ю.В.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головним управлінням ДФС в Одеській області повторно звернулось до суду з апеляційною скаргою, яка не відповідає вимогам ч. 5 ст. 296 КАС України та подана з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2020 року, апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області було залишено без руху, апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

11.06.2020 року через канцелярію суду за вхід. № 11736/20 апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2020 року, у задоволенні клопотання про визнання поважним пропуск строку на апеляційне оскарження по справі №420/5139/18 та поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, з підстав його необґрунтованості; запропоновано Головному управлінню ДФС в Одеській області у строк до 26.06.2020 року надати суду вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року та належних і достатніх доказів на підтвердження таких обставин.

07.07.2020 року через канцелярію суду від ГУ ДФС в Одеській області надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року, у якому в якості обґрунтувань зазначені аналогічні підстави, що й у клопотанні від 11.06.2020 року, а саме відсутність бюджетних асигнувань для сплати потрібної суми судового збору через реорганізацію ГУ ДФС в Одеській області та постійні безспірні списання з рахунків коштів.

Перевіривши доводи апелянта, судова колегія вважає наявними підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 6 ч. 5 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку, зокрема виконавши вимогу про надання документу про сплату судового збору.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у даній справі №420/5139/18 фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судова колегія вважає за доцільне надати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку з проміжком часу з моменту закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше, а також з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження до дати повторного звернення з апеляційною скаргою, тощо.

Судова колегія зазначає, що апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу вчинення ним регулярних та послідовних дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору.

Так, оскаржуване рішення Одеським окружним адміністративним судом прийнято 24 квітня 2019 року.

Вперше з апеляційною скаргою до суду ГУ ДФС в Одеській області звернулось 03.06.2019 року, при цьому, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року було повернуто апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області апелянту відповідно до приписів ст. 169 КАС України, у зв`язку із не усуненням недоліків поданої апеляційної скарги, яку судом було залишено без руху.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду по справі №810/2549/18 від 25.02.2020 року.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання поважними наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження тих самих обставин пропуску такого строку, у визнанні поважними яких було відмовлено ухвалою суду від 15.06.2020 року.

Апелянтом не надано жодного належного та достатнього доказу та не наведено жодної обґрунтованої обставини на спростування доводів, викладених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 04.05.2020 року, а отже недоліки, встановлені ухвалою від 04.05.2020 року, апелянтом у визначений строк не усунуто.

При цьому, судова колегія звертає увагу та враховує також й ту обставину, що апелянтом досі так не сплачено судовий збір навіть при повторному зверненні з апеляційної скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року.

Разом з тим, протягом строку після повернення апеляційної скарги ГУ ДФС в Одеській області вперше поданої 13.06.2019 року та до моменту подання апеляційної скарги повторно 21.04.2020 року пройшов майже рік, однак за вказаний період жодних належних дій апелянтом щодо забезпечення апеляційного оскарження та сплати судового збору здійснено не було, а докази протилежного відсутні.

Заяв/клопотань щодо продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги до суду не надано.

Відповідно п.4 ч.1 ст.299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 295, 299, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 420/5139/19 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач Танасогло Т.М.
Судді Єщенко О.В. Осіпов Ю.В.