Справа № 140/6597/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/6597/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості частини чистого прибутку (доходу) для комунальних унітарних підприємств в дохід місцевого бюджету в сумі 385 736,00 грн. та в дохід державного бюджету в сумі 59 183,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на день звернення з позовом за підприємством рахується податковий борг. Платнику податків направлена вимога про сплату боргу (недоїмки), однак сума податкового боргу самостійно не сплачена. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Зазначену ухвалу відповідач отримав 19.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 72). Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, перевіривши доводи позивача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Комунальне підприємство «Зелене господарство м. Луцька» зареєстроване як юридична особа 14.02.2018, перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Волинській області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 6-7).

Станом на 07.05.2020 за відповідачем рахується податковий борг в сумі 444 919,92 грн., зокрема:

- частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств, що вилучається до бюджету, що виник:

08.08.2018 в результаті несплати самостійно задекларованих платником податків сум основного платежу по строку (декларації термін сплати поточний рік) Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № 62317 від 08.08.2018 термін сплати 08.08.2018, в загальній сумі 385 005,00 гривень;

02.09.2018 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань (штрафних санкцій) згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 13.08.2018, в загальній сумі 680,00 гривень;

02.09.2018 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань (штрафних санкцій) згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 13.08.2018, в загальній сумі 51,00 гривня.

Загальна заборгованість з даного платежу становить 385 736,00 гривень.

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), податковий борг з якого виник:

25.06.2017 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 14.06.2017 в сумі 26 495,00 гривень;

25.06.2017 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 14.06.2017 в сумі 14 280,00 гривень;

25.06.2017 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 14.06.2017 в сумі 161 177,08 гривень;

30.07.2017 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 20.07.2017 в сумі 2119,60 гривень;

04.05.2018 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29.03.2018 в сумі 14 179,44 гривень;

04.05.2018 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29.03.2018 в сумі 556,71 гривень.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України відповідачу було нараховано пеню в сумі 6150,04 гривень.

Таким чином, загальна заборгованість з даного платежу становить 59 183,92 гривень, в т.ч. недоїмка в сумі 53 033,88 грн., пеня в сумі 6150,04 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 19-1.1, 19-1.22 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно із пунктом 17 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету належить до доходів Державного бюджету.

Відповідно до статті 11-1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" державні унітарні підприємства та їх об`єднання зобов`язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі 75 відсотків (пункт 1 Порядку).

Відповідно до пункту 2 Порядку частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств (пункт 3 Порядку).

Звітним періодом для подання Розрахунку є: перший квартал, перше півріччя, три квартали, рік.

Враховуючи викладене, розрахунок частини чистого прибутку (доходу) є обов`язковим документом, на підставі якого здійснюється нарахування та сплата вказаного платежу.

Відповідно до пункту 29 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема встановлення для підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету.

Згідно з пунктом 35) частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, належить, зокрема частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до бюджету, в порядку, визначеному відповідними місцевими радами.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 69 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів належать, зокрема частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до бюджету, у порядку, визначеному відповідними місцевими радами.

Комунальні унітарні підприємства для здійснення відрахування до місцевих бюджетів частини чистого прибутку (доходу) у разі відсутності затверджених відповідними місцевими радами порядку, нормативів сплати та форми Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до місцевого бюджету, керуються постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, якою затверджено Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, та використовувати форму Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затверджену наказом ДПА України від 16.05.2011 № 285.

На виконання вищевказаних правових норм відрахування до місцевого бюджету Луцької міської ради частини чистого прибутку (доходу) комунальними підприємствами здійснюється відповідно до порядку та нормативів, визначених Рішенням Луцької міської ради від 12.01.2017 № 17/6 «Про встановлення нормативу відрахувань». Зокрема, пунктами 1,2 вказаного рішення встановлено у 2017 році норматив відрахування частини чистого прибутку для комунальних унітарних підприємств або підприємств, у статутних капіталах яких є частка комунальної власності (акції, паї тощо), у розмірі 25%.

При цьому, рішеннями Луцької міської ради звільнено від сплати частини чистого прибутку ДКП «Луцьктепло», КП «Ласка», КП «Луцький зоопарк» та КП «Луцьке підприємство електротранспорту», а КП «Зелене господарство м. Луцька» серед зазначеної категорії підприємств не зазначене.

Положеннями пункту 40.1 статті 40 ПК України передбачається, що Розділ II ПК України "Адміністрування податків, зборів, платежів" визначає порядок адміністрування податків та зборів, визначених у розділі І цього Кодексу, а також порядок контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на контролюючі органи (до яких, згідно із статтею 41 ПК України, віднесено й органи ДПС).

Водночас, як визначено підпунктом 19-1.1.45 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, до функцій контролюючих органів віднесено звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Сукупність зазначених норм дає підстави суду для висновків про те, що відповідач є уповноваженим контролюючим органом, якому надано право на звернення до суду з позовами про стягнення у бюджет частини чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), у разі неперерахування їх підприємством самостійно.

Таким чином, розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до Державного бюджету України, є обов`язковим документом, на підставі якого здійснюється нарахування та сплата спірного платежу.

Підсумовуючи, суд зазначає, що станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача у добровільному порядку не погашена, обов`язок сплати боргу передбачена чинним законодавством, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за платежем "Частина чистого прибутку (доходу) для комунальних унітарних підприємств в дохід місцевого бюджету " є обґрунтованими.

Приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Доказів оскарження в адміністративному чи судовому порядку податкових повідомлень-рішень № від 14.06.2017; № від 14.06.2017; № від 14.06.2017; № від 20.07.2017; № від 29.03.2018; № від 29.03.2018 до суду не надано, а відтак визначена ними сума грошового зобов`язання за основним платежем у розмірі 53 033,88 грн. є узгодженою та набула статусу податкового боргу.

Крім того, підпунктом 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 129.4 статі 129 Податкового кодексу України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до пункту 131.1. статті 131 Податкового кодексу України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

За даними інтегрованої картки платника податків відповідачу нарахована пеня за прострочення сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 6150,04 грн. грн.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем порушено вищевказані вимоги щодо сплати податку на додану вартість, що призвело до формування податкового боргу за даним видом податкового зобов`язання на суму 59 183,92 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2018 Головним управлінням ДФС у Волинській області виставлено відповідачу податкову вимогу №2992-17 про сплату податкового боргу в розмірі 44 447,77 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворюють податковий борг.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого податкового зобов`язання з вищезазначених податків в загальному розмірі 444 919,92 грн., є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг в розмірі 444 919,92 грн. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення, або спростовували наявність податкового боргу, відповідачем суду не надано.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 444 919,92 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 205, 229, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Бюджетного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) до комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, 119, ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» заборгованість по сплаті частини чистого прибутку (доходу) для комунальних унітарних підприємств в дохід місцевого бюджету в сумі 385 736,00 грн. та в дохід державного бюджету в сумі 59 183,92 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" КАС України.

Суддя Ф.А. Волдінер