Справа № 2а-1421/10/1916
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 2а-1421/10/1916 пров. № А/857/4779/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.11.2010 року (суддя Квятковська Л.Й., постановлена в місті Чорткові) у справі № 2а-1421/10/1916 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області, та просив: визнати відмову відповідача щодо перерахунку його пенсії у зв`язку з набуттям (спрацюванням) додаткового страхового стажу та в зв`язку з підвищенням заробітної плати доходу після двох років під час перерахунку із застосуванням базової заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік протиправною; зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01 жовтня 2010 року відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік, та здійснити її виплату; призначити позивачу пенсію в розмірі 1707,14 грн і застосовувати індексацію відповідно до закону в подальшому при нарахуванні пенсії.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2010 року позов задоволено частково: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з набуттям додаткового страхового стажу та у зв`язку з підвищенням заробітної плати (доходу) після двох років під час перерахунку із застосуванням базової заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснити індексацію та перерахунок ОСОБА_1 щомісячної пенсії у зв`язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України, та страхового стажу, виходячи з розміру середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Не погодившись з такою постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зміни, що були внесені до статтей 40,42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми не приймалось. Вказує, що до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсій у 2009 році відповідно до пп.3 п.11 постанови КМУ від 28.05.2008 №530 проводяться з застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1 197,91 грн.)

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 05 грудня 2011 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області задовольнив, постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2010 року скасував та прийняв нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив повністю.

ОСОБА_1 не погодившись з такою постановою суду апеляційної інстанції, оскаржив її в касаційному порядку та Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 травня 2014 року відмовив у відкритті касаційного провадження.

Також Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 червня 2014 року відмовив ОСОБА_1 в допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2014 року.

В подальшому 22 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року, ухвал Вищого адміністративного суду України від 19 травня та 24 червня 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме у зв`язку зі встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом. ЄСПЛ у рішенні по справі «Мінак та інші проти України» (заява № 19086/12 та 13 інших заяв, ухвалене 07.02.2019р.)вказав на процедурні порушення підчас апеляційного розгляду справи в 2011 році, за позовом ОСОБА_1 , які покладено в основу висновку про порушення Україною пункту 1 статті 6 розділу І Конвенції, через недотримання принципу рівності сторін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2011 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 19.05.2014 року та від 24.06.2014 року скасовано та справу передано на новий апеляційний розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач у письмових поясненнях вважає, що йому протиправно відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з набуттям додаткового страхового стажу та в зв`язку з підвищенням заробітної плати після двох років під час перерахунку із застосуванням базової заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік. Постанову суду першої інстанції вважає законною та просить залишити її без змін. Крім цього зазначає про порушення ряду процедурних питань при перегляді рішення судом апеляційної інстанції в 2011р., що встановлено в рішенні ЄСПЛ у справі «Мінак та інші проти України». Зазначає, що рішення Конституційного Суду України № 10 РП від 22.05.2008р. має преюдиціальне значення при розгляді судами позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли, внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнаних неконституційними. Відтак вважає, що умови перерахунку пенсії визначені в підпункті 3 пункту 11 постанови КМУ від 28.05.2008р. № 530 не відповідають вимогам викладених в статті 40, ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 09.07.2003р. №1058.

Судом проведено заміну відповідача- управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області на процесуального правонаступника- Головне управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні викладеним в письмових поясненнях, вимоги апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач згідно поданого клопотання просив розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника, доводи апеляційної скарги підтримує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 12.01.2005 року отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV. Після призначення пенсії продовжував трудову діяльність.

В подальшому ОСОБА_2 звернувся до пенсійного органу з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та йому проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік, а саме 1197,91 грн.

Не погоджуючись із такими діями пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом та постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2010 року визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з набуттям додаткового страхового стажу та у зв`язку з підвищенням заробітної плати (доходу) після двох років під час перерахунку із застосуванням базової заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснити індексацію та перерахунок ОСОБА_1 щомісячної пенсії у зв`язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України, та страхового стажу, виходячи з розміру середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів не погоджується з постановою суду першої інстанції про часткове задоволення позову та вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" наведену норму викладено в новій редакції, проте у зв`язку із визнанням цих змін такими, що не відповідають Конституції (рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008), на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії діяла вищенаведена редакція статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана редакція пов`язує розмір перерахованої пенсії із розміром заробітної плати, з якого обчислювалась пенсія (при її первісному призначенні або останньому перерахунку). Тобто, за змістом ст.ст. 40.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстави для застосування будь-якого іншого показника (в тому числі і показника заробітної плати за рік, що передує перерахунку), відсутні.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, встановлено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами застосуванню підлягає Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме нормативні положення ст. 42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", та були і залишаються чинними на момент проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що зі змісту ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України. Виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

Враховуючи наведене, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік відсутні.

Зважаючи на все вищезазначене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що пенсійним органом не було допущено порушень вимог чинного законодавства та правомірно не здійснено перерахунок пенсії позивачу із застосування показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за 2009 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального права, через що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в позові.

З приводу клопотання апелянта про нарахування компенсації та про відшкодування витрат пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту з прибуттям до суду колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи ту обставину, що судом апеляційної інстанції прийнято постанову про відмову в задоволенні позову, клопотання позивача про нарахування компенсації та відшкодування витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту з прибуттям до суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.11.2010 року в справі № 2а-1421/10/1916 скасувати та прийняти нову про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 13.07.2020