Справа № 320/2919/20
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м. Київ справа №320/2919/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Пухівської сільської ради Броварського району Київської області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080, викладену у листі від 04.03.2020 №118/02-13;

- зобов`язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області, не пізніше 14 календарних дні з дня набрання цим рішенням суду законної сили, повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080 та затвердити цей проект землеустрою з урахуванням висновків суду.

До позовної заяви позивач додав клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подачу адміністративного позову немайнового характеру, позивач - фізична особа, повинен сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн за кожну немайнову вимогу. Майновий стан позивача не дозволяє сплатити судовий збір у розмірі встановленому Законом. Згідно з відомостями ДПС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.03.2020 №753.1Г/26-15-50-04-21, за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня. Таким чином, відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", 5 відсотків від річного доходу заявника складає 0 грн. З огляду на зазначене, позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з 1 січня 2020 року встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривні).

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст. 6 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", далі - Закон №3674-VI).

Із змісту позовної заяви випливає, що у ній об`єднано дві вимоги немайнового характеру. Таким чином, позивач має сплати судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (2 вимоги немайнового характеру помножити на 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн.).

Відповідно до статті 8 Закону України №3674-VI, суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати, зокрема, за умови - розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд зазначає, що положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)) сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, ураховуючи те, що згідно з відомостями ДПС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.03.2020 №753.1Г/26-15-50-04-21, за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня, що свідчить про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору слід задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки.

Київський окружний адміністративний суд 03.04.2020 постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, в якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб і строк для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Згідно з ухвалою від 21.04.2020, суд відкрив провадження в адміністративній справі, визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження та призначив її до розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що 27.02.2020 відбулась 45 сесія Пухівської сільської ради VII скликання, на розгляд якої було винесено питання про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, але рішення не було прийнято у зв`язку з недостатністю голосів депутатів. З цих підстав, на думку відповідача, права позивача не порушено, оскільки останньому не відмолено у наданні такого дозволу, оскільки не прийнято будь-якого рішення. Також, на думку відповідача, даний спір не є публічно-правовим та не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскільки незатвердження відповідного проекту землеустрою, що має наслідком ненадання у власність земельної ділянки, за своїм змістом має приватноправовий характер та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 19.05.2020, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача на позов, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Користуючись правом наданим ч. 7 ст. 118 ЗК України ОСОБА_1 звернулась 27.08.2018 до Броварського районного відділу Київської обласної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" з яким уклала Договір №5-ПЗ про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Після розробки відповідного проекту та його погодження у встановленому законом порядку, такий проект було подано до Пухівської сільської ради на затвердження згідно вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Пухівська сільська рада листом від 04.03.2020 №118/02-13 повідомила позивача про те, що 27.02.2020 на пленарному засіданні 45 сесії VII скликання був розглянути проект рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" площею 0,10 га за кадастровим номером :036:0080. За результатом розгляду рішення не прийнято. Також повідомлено, що відповідно до порядку прийняття рішень, передбаченого регламентом Пухівської сільської ради, пропозиції або проекти рішень, які не отримали більшості голосів на підтримку, вважаються відхиленими (т. 1, а.с. 80).

До вказаного листа також додано проект рішення та копію з витягу протоколу поіменного голосування від 27.02.2020 (т. 1, а.с. 81, 82).

Вважаючи протиправною відмову Пухівської сільської ради Броварського району Київської області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Стосовно доводів відповідача про те, що даний спір не є публічно-правовим та не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. У свою чергу публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин згідно п. "а" ст. 12 Земельного кодексу України належить розпорядження землями територіальних громад.

Порядок безоплатного надання земельних ділянок у власність визначений у ст. 118 Земельного кодексу України.

За змістом вказаної норми права громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, при реалізації своєї компетенції в галузі земельних відносин та приймаючи рішення щодо надання земельних ділянок у власність сільські, селищні, міські ради діють як суб`єкти владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Разом з тим, такі рішення органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями територіальних громад є передумовою для виникнення цивільних прав. Тому для вирішення питання про можливість розгляду справи щодо оскарження таких рішень визначальним є наявність чи відсутність права власності, іншого речового права на земельну ділянку, зазначену в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи №536/233/16-ц. У постанові від 21 березня 2018 року у зазначеній справі міститься висновок про те, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оскаржуватись з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні також зазначила, що відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

У матеріалах даної справи відсутні докази, що свідчать про набуття будь-якими особами права власності на відповідну земельну ділянку за кадастровим номером :036:0080.

Також, суд враховує позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2019 у справі №308/10112/16-а, згідно з якою якщо виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправними, на думку позивача, діями відповідача при вирішенні питання щодо передачі земельної ділянки у власність, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції як органу місцевого самоврядування, тому законність таких дій (бездіяльності) підлягає перевірці адміністративним судом.

На підстави викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що даний спір не є публічно-правовим та не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Із матеріалів справи слідує, що предметом розгляду даної справи є оскарження відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 цього ж Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частиною 1 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно.

Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 3 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що рішення вважається прийнятим, якщо воно прийнято більшістю депутатів від загального складу ради.

Згідно з частин 8-9 ст. 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять.

Разом з цим, питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність має бути розглянуте на пленарному засіданні у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою та має бути прийняте відповідне рішення по суті питання.

Судом встановлено, що питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080 виносилися 27.02.2020 на розгляд 45 сесії Пухівської сільської ради VII скликання, що сторонами не заперечувалось.

Водночас, одного з передбачених законом рішення про затвердження такого проекту землеустрою, або відмову у його затверджені, відповідачем у встановлений строк не прийнято.

За вказаних обставин, суд дійшов висновок про наявність протиправної бездіяльності відповідача, яка виявилася у неприйнятті у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою рішення за результатами розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080.

Отже, з метою належно захисту прав позивача, згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080.

При цьому, звернувшись до суду з позовною вимогою про визнання протиправною відмови Пухівської сільської ради Броварського району Київської області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080, викладену у листі від 04.03.2020 №118/02-13, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав, а тому у цій частині адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, з метою відновлених прав позивача суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача у двотижневий строк з дня набрання даним рішенням суду законної сили повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою суд приходить до висновку, що у цій частині адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки, як зазначено вище, відповідачем не було прийнято одного з передбачених законом рішення про затвердження такого проекту землеустрою, або відмову у його затверджені. Вказане позбавляє суд можливості надати висновок щодо відповідності проекту землеустрою вимогам закону та, відповідно, наявність або відсутність підстав для прийняття відповідачем рішення про затвердження проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду з даним позовом, також доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав, суд вважає, що підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Пухівської сільської ради Броварського району Київської області (місцезнаходження Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. Центральна, 118-а, ) щодо неприйняття у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою рішення за результатами розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080.

Зобов`язати Пухівської сільської ради Броварського району Київської області (місцезнаходження Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. Центральна, 118-а, ) у двотижневий строк з дня набрання даним рішенням суду законної сили, повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,10 га, яка розташована в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області по вул. Каштановій, кадастровий номер :01:036:0080.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Басай О.В.