Справа № 205/2366/20
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18.06.2020 Єдиний унікальний номер 205/2366/20
Єдиний унікальний номер: 205/2366/2020
Номер провадження 2а/205/91/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною та скасування, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом про скасування постанови № 05/294 про накладення адміністративного стягнення від 12.02.2020 року, винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради, відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 1 700 грн. 00 коп., чим порушив ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно нього суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані певні обставини справи, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на адміністративний позов не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач подав суду письмову заяву, у якій просить розглянути адміністративну справу без його участі за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Будь-яких інших заяв із процесуальних питань до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Ухвалою суду від 13.05.2020 року вирішено витребувати від Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75) протокол про адміністративне правопорушення від 24.01.2020 року за № 457918 серія АПР 18 відносно ОСОБА_1 .

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року відповідачем по даній справі, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради, було винесено постанову № 05/294 про накладення адміністративного стягнення. У вказаній постанові зазначено, що 24.01.2020 року близько 19 год. 30 хв. позивач ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщені магазину за адресою: м . Дніпро, вул. Заводська, 101К, реалізував алкогольний напій Ель «Імбірний», об`ємом 2,0 л, 5,0 % алкоголю неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 4 пункту "б" частини 1 статті 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: розгляд справ про адміністративні правопорушення, віднесені законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.

Стаття 214 КУпАП визначає, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Відповідно до статті 215 КУпАП, яка визначає порядок утворення колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах місцевих рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Частина третя статті 46 КАС України визначає, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, у розумінні КАС України суб`єкт владних повноважень не обов`язково має статус юридичної особи. Такий суб`єкт визначається за наявність у останнього владних управлінських функцій, якими безумовно наділена адміністративна комісія.

Наведене не суперечить частині третій статті 55 КАС України, згідно якої юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначає (п. 2 ч. 1 ст. 153) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.

З диспозиції ч. 2 ст. 156 КупАП слідує, що особу можливо притягнути до відповідальності за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного, алкогольними), слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар)

При цьому, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачем було порушено вказані вимоги законодавства, ухвала суду про витребування матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідачем виконана не була, суду не були представлені будь-які докази суспільно шкідливої поведінки позивача, яка б в подальшому мала стати підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Суд вказує, що відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку судом неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості суб`єкту владних повноважень подати свої заперечення та докази в їх обґрунтування.

Однак сторона відповідача в особі свого представника у судове засідання не з`явилась, не довела суду правомірності свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку, що Відповідачем у передбачений законом спосіб не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, а враховуючи заперечення позивачем факту скоєння ним адміністративного проступку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача по справі.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та скасування постанови № 05/294 від 12.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп., за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП, а також про закриття провадження в адміністративній справі, оскільки на день ухвалення судом рішення строк накладення адміністративного стягнення на Позивача, передбачений ст. 38 КУпАП, є таким, що сплинув.

VІ. Розподіл судових витрат.

На підставі ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи відсутність підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 156, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною та скасування - задовольнити.

2. Постанову № 05/294 від 12.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп., за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП, - скасувати.

3. Провадження у адміністративній справі про вчинення 12.02.2020 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. В. Мовчан