Справа № 953/7182/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 953/7182/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., за участю секретаря судових засідань Хомінської Т.В., розглянувши в порядку скороченого позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до заступника командира роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта Терещенка Антона Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2421970 від 22.04.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 статті 126 КУпАП.

В обґрунтування свого позову зазначає, що 21.04.2020 року він приблизно о 23:50 год. перебував в автомобілі «SUBARU FORESTER», днз НОМЕР_1 , за кермом якого знаходилася його знайома ОСОБА_2 , яка здійснила зупинку біля житлового будинку вул. Гаркуші, 4 в Київському районі м. Харкові та вийшла із авто, направившись до кіоску «Посад», щоб здійснити покупки. Позивач вказує, що сидів в авто на передньому пасажирському сидінні, коли підійшов патрульний поліцейський та повідомив про порушення ПДР, після чого склав оскаржувану постанову та вручив йому під підпис за те, що я він не пред`явив своє водійське посвідчення на його вимогу. Звертає увагу суду, що розгляду справи фактично не відбувалося, відповідач не надав можливість надати пояснення, не опитав свідків, розгляд справи провели без його присутності. Зазначає, що в тексті оскаржуваної постанови відсутні дані, на яких обґрунтовувалося рішення відповідача, не зазначені усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, дані про відеофіксацію подій. У зв`язку з викладеним просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач надав на електронну пошту суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просить відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що 22.04.2020 приблизно о 23:56 год. під час несення служби у місті Харкові був зупинений транспортний засіб SUBARU FORESTER, днз НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , який пересів на місце для пасажира. Водій не виконав законну вимогу та не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чи документ, який підтверджує, що особа звільняється обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2421970. Зазначає, що Під час розгляду справи ним були своєчасно, всебічно, у повному обсязі, об`єктивно з`ясовані обставини справи, вирішені в точній відповідності з законом. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 КУ, ст.. 268, 288, 289 КУпАП, вирішено питання про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Також, зауважує, що відповідно до позовної заяви позивач не заперечує факт ненадання для перевірки документів зазначених в пункті 2.1 ПДР. Крім того, на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відповідач зазначає що під час спілкування у позивача виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджується поясненнями свідків події та зафіксовано на відеозаписі з портативного відеореєстратора працівників патрульної поліції, у зв`язку з чим, був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353760 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Рішенням судді Київського районного суду міста Харкова Єфіменко Н.В. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 статті 130 КУпАП, що в свою чергу є доказом того, що 21.04.2020 року безпосередньо Позивач керував транспортним засобом SUBARU FORESTER, днз НОМЕР_1 . У разі потреби дослідження вказаних матеріалів, відповідач просить витребувати матеріали справи №953/6835/20.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається у спрощеному порядку за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, перевіривши доводи, на які посилається позивач в обгрунтування заявлених позовних вимог з урахуванням заперечень, викладених відповідачем у письмовому відзиві, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено дослідженими доказами, відповідно до постанови серії ЕАК №2421970, ОСОБА_1 21.04.2020 року о 23:56 год. в м. Харкові по вул. Гаркуші, 4 на вимогу патрульного поліцейського не пред`явив водійське посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.п.2.4.а ПДР України. У зв`язку з чим, заступником командира роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом Терещенко А.В., 22.04.2020 року о 00:22 год. винесено постанову серії ЕАК № 2421970, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. 2.4.а ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, а саме: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Разом з тим, документи повинні бути пред`явлені водієм таким чином, щоб поліцейський міг прочитати зазначену в них інформацію.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вказує відповідач, факт вчинення позивачем правопорушення та обставини розгляду справи зафіксовані портативним відеореєстратором працівників патрульної поліції, проте цей медіафайл, у відповідності до вимог Інструкції із застосування органом та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 на теперішній час знищені, про що мається складений акт знищення № 4-20 від 09.06.2020 року, що унеможливлює напрвлення цих матеріалдів до суду. Разом з тим, як вказує відповідач звертає увагу суду та вказане вбачається з відкритого офіційного інтернет-ресурсу - Єдиного державного реєстру судових рішень, 18.05.2020 року суддею Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 953/6835/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказані обставини мали місце 22.04.2020 року о 23- 50 годині під час зупинки автомобіля SUBARU FORESTER, днз НОМЕР_1 під керування позивача. Зазначає, що під час зупинки та складенян протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалась відеофіксація процедури притягнення до відповідальності, вказані матеріали справи № 953/6835/20 має витребувати суд.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені відповідачем у справі обставини підтверджують інформацію щодо предмета доказування та в повній мірі відповідають вимогам ч.1 ст.72 КАС України.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеним, відповідач при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. У даному спорі питання оскарження неправомірних дій працівника поліції не розглядається, оскільки позивач оскаржує незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення. Судом не встановлено порушень з боку інспектора вимог ст. 278, 279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача ґрунтуються на законі, стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.1 статті 126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства; доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, позивачем, у свою чергу не спростовано, тому суд вважає за необхідне постанову серії ЕАК № 2421970 від 22.04.2020 винесену відповідачем - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до заступника командира роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта Терещенка Антона Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -