Справа № 280/3866/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року Справа № 280/3866/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки буд. 6 офіс 31) третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців буд. 37/41, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича у виконавчому провадженні ВП 61697992 про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 та про арешт коштів боржника від 02.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що місця проживання, реєстрації, доходів та майна на території м. Києва позивач не має і не мав на час відкриття виконавчого провадження. Адреса, що вказана у супровідних листах 04086, Київська область, АДРЕСА_2 ніякого відношення до позивача не має, бо за цією адресою знаходиться дитяча поліклініка Шевченківського району м. Києва. Стверджує, що позивач постійно зареєстрований та проживає у місті Запоріжжі, місцем роботи на момент відкриття виконавчого провадження було і на теперішній час є ПАТ «Запоріжсталь». Посилається на приписи ст. 1, 5, 22, 24, 25, 27 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 287 КАС України та просить суд визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 та про арешт коштів боржника від 02.04.2020.

Ухвалою судді від 15.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначених ст. 287 КАС України. Перше судове засідання призначене на 30 червня 2020 року (у зв`язку із перебуванням судді у відпустці).

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві, який надійшов до суду 30 червня 2020 року (вх. №29987) зазначає, що дії приватного виконавця були вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому написі №416 від 13.02.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю., вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_2. Тобто, виконавчим документом чітко встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. Більш того, в заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначена інформація, що вказана у виконавчому написів. Зауважує, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, а тому не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Вказує, що приватним виконавцем було перевірено виконавчий документ на відповідність вимогам чинного законодавству України. На підставі вищенаведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, заявою від 30.06.2020 (вх. №29960) просять розглянути справу без їх участі. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач та третя особа у судове засідання також не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Пояснення від третьої особи на адресу суду не надходили.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

11 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «ТРАСТ» (правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 04.06.2019 є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») укладено кредитний договір № R091.0045312, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в сумі 15 666,00 грн. строком на 60 місяців.

13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріальнпого округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис за №416 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості за період з 04.06.2019 по 30.01.2020 в загальній сумі 39470,23 грн.

01 квітня 2020 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» подало відповідачу заяву про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 416 від 13.02.2020, в якій просило відкрити виконавче провадження за місцем проживання (перебування) боржника: АДРЕСА_2 , накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах суми заборгованості, у випадках встановлення доходу боржника звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

02 квітня 2020 року приватним виконавцем Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61697992 з виконання виконавчого напису №416, виданого 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріальнпого округу Мажугою В.Ю. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 39 470,23 грн.

Також, постановою від 02 квітня 2020 року приватним виконавцем Клименко Р.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Вважаючи протиправними постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 та про арешт коштів боржника від 02.04.2020, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі- Закон України №1404-VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 23 вказаного Закону, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2 цієї ж статті).

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач, у відповідності до вимог частини 3 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження", має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Виконавчим округом приватного виконавця Клименка Р.В. є місто Київ. Тому, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, в тому числі і щодо відкриття виконавчого провадження, при умові що місце знаходження майна боржника або місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи є місто Київ.

Згідно виконавчого напису №416 від 13.02.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріальнпого округу Мажугою В.Ю. вказано, що місце проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , а місце реєстрації - АДРЕСА_3 .

Тобто, у виконавчому документі зафіксовано, що місцем проживання боржника є м. Київ.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому закону порядку. Проте ні стягувач, ні виконавець не можуть зобов`язати боржника зареєструвати чи перереєструвати адресу свого місця проживання у разі розбіжностей місця фактичною та зареєстрованою адресою.

Отже, положення ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VII у взаємозв`язку з ч. 3 ст. 26 цього ж Закону щодо відомостей про місце проживання, місце перебування чи місцезнаходження особи не можна тлумачити виключно як вказівку на зареєстроване місце проживання, оскільки в Законі України «Про виконавче провадження» застосовуються всі три окремих поняття.

Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку виконавця перевіряти інформацію стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17.

Перевіряючи постанову приватного виконавця Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 на предмет її законності, суд не встановив порушень ст. 24 Закону №1404-VIII при її винесенні, оскільки приватний виконавець відкрив виконавче провадження за місцем проживання (перебування) боржника, яке зазначено стягувачем у заяві про відкриття провадження та у виконавчому написі нотаріуса, який, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VII, є виконавчим документом.

Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, у виконавчому документі (виконавчому написі нотаріуса) та у заяві стягувача про примусове виконання виконавчого документа зазначене місце проживання боржника: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

Із загальнодоступних джерел та інтернет ресурсів судом з`ясовано, що за адресою АДРЕСА_2 розташована нежитлова триповерхова будівля, в якій раніше знаходилась дитяча поліклініка № 3 Шевченківського району м. Києва (). Згідно інформації з сайту Міністерства юстиції України дитяча поліклініка № 3 Шевченківського району м. Києва припинена як юридична особа, про що в реєстр внесено запис від 29.07.2015. Також вказано, що правонастпуником дитячої поліклініки є КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ №3» Шевченківського району м. Києва, , місцезнаходження: 04112, м.Київ, Шевченківський район, вул.Ризька, будинок 1.

КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ №3» у 2019 році проводився тендер на зукупівлю робіт з ремонту та реставрації будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_2

Як свідчать долучені до матеріалів справи відповідачем документи виконавчого провадження, надіслана копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 повернулась без вручення з приміткою пошти : «фірми немає; неповна адреса; адресат не проживає».

Тобто, за адресою АДРЕСА_4 розташована нежитлова будівля, цільове призначення якої унеможливлює проживання людей.

З яких підстав та на яких документах грунтувалась позиція приватного нотаріуса Мажуги В.Ю. щодо зазначення у виконавчому написі місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 суду не відомо.

Відповідно до абз.3 частини 5 статті 24 Закону №1404-VII для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Не дивлячись на отриману інформацію щодо відсутності боржника за адресою місця проживання відповідач не вжив заходів на виконання вимог частини 5 статті 24 Закону №1404-VII, щодо з`ясування інформації про місце проживання та наявність боржника у відповідному виконавчому окрузі. Доказів цього суду не надано.

Отже, судом встановлено, що позивач дійсно не має місця проживання у м. Києві АДРЕСА_4 , відповідачем не надано доказів наявності у боржника у місті Києві майна. Адреса місця реєстрації позивача знаходиться у м. Запоріжжя.

Відтак, виконавче провадження відкрито виконавцем щодо боржника, який не перебуває (майно відсутнє) у виконавчому окрузі приватного виконавця Клименка Р.В.

Суд зауважує, що положення Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають правових наслідків для приватних виконавців у разі встановлення факту відкриття виконавчого провадження за відсутності майна та місця проживання боржника у виконавчому окрузі приватного виконавця, зокрема передачі виконачого провадження, закриття, чи повернення виконавчого документу стягувачу, тощо.

В той же час, встановлення судом вказаних обставин є достатньою підставою саме для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 ВП № 61697992, без визнання її протиправною.

Враховуючи те, що постанова про відкриття виконавчого провадження № від 02.04.2020 ВП № 61697992 за висновком суду підлягає скасуванню, постанова про арешт коштів боржника від 02.04.2020 (ВП №61697992) яка, винесена у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження, також підлягає скасуванню.

При цьому, суд не надає оцінку аргументам сторін стосовно протиправності та/або правомірності накладення арешту на грошові кошти позивача, що містяться на рахунку для зарахування заробітної плати, оскільки визнання протиправною та скасування в судовому порядку постанови про відкриття виконавчого провадження є першочерговою та самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки ухвалою суду від 15.06.2020 позивача звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки буд. 6 офіс 31) третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців буд. 37/41, ) про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити повністю.

Скасувати постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича у виконавчому провадженні ВП 61697992 про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 та про арешт коштів боржника від 02.04.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено 10.07.2020.

Суддя Л.Я. Максименко